РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2026 року 	м. Рівне	Справа №460/21291/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративної справи за позовом:
 	ОСОБА_1 	
до	ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), НОМЕР_2 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_3 ) 	
 	про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі – ВЧ НОМЕР_1 , відповідач-1), НОМЕР_2 прикордонного загону ( військова частина НОМЕР_3 ) (далі – ВЧ НОМЕР_3 , відповідач-2), у якому просить:
1) визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо проведення перерахунку та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення у лютому 2016 року, підйомної допомоги у жовтні 2017 року, грошової допомоги на оздоровлення у лютому 2018 року, грошової допомоги на оздоровлення у червні 2019 року, грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену для учасників бойових дій за 2017-2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по липень 2016 року включно та з вересня 2017 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення нарахованої та виплаченої на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2025 у справі № 460/13931/24;
зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення у виплаченої лютому 2016 року, підйомної допомоги виплаченої у жовтні 2017 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у лютому 2018 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у червні 2019 року, грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену для учасників бойових дій за 2017-2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по липень 2016 року включно та з вересня 2017 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення нарахованої та виплаченої на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2025 у справі № 460/13931/24;
2) визнати протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо проведення перерахунку та виплату позивачу підйомної допомоги у листопаді 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у квітні 2017 року та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з серпня 2016 року по серпень 2017 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення нарахованої та виплаченої на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2025 у справі №460/13931/24;
зобов`язати відповідача-2 провести перерахунок та виплату позивачу підйомної допомоги виплаченої у листопаді 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у квітні 2017 року та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з серпня 2016 року по серпень 2017 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення нарахованої та виплаченої на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2025 у справі № 460/13931/24.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою суду у справі №460/13931/24 зобов`язано відповідачів нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.08.2019. У вказаний період йому було нараховано та виплачено: грошову допомогу на оздоровлення лютому 2016 року, у квітні 2017 року, лютому 2018 року, у червні 2019 року; підйомну допомогу у листопаді 2016 року та у жовтні 2017 року; грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік; грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку передбачену для учасників бойових дій за 2017-2019 роки; одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби; щомісячну додаткову грошової винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, однак без урахування в обрахунку у складі грошового забезпечення індексації грошового забезпечення нарахованої та виплаченої відповідно до постанови суду у справі №460/13931/24. Просить позов задовольнити повністю. 
Ухвалою від 20.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено строк для подання відповідачами відзиву на позовну заяву, а позивачем – відповіді на відзив.
Відповідач-1 подав до суду відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зокрема, зазначив, що під час проходження військової служби позивачу виплачувалось належне грошове забезпечення, яке обчислювалось та нараховувалось у межах виділених відповідачу-1 коштів, у відповідності до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294, постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та Інструкції № 558. Право на грошову допомогу на оздоровлення та щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою N 889, позивач набув, в цій частині його право було реалізоване. Спірним питанням є включення до складу цих виплат індексації грошового забезпечення. Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія). Зауважив, що наведені у позові виплати обраховуються з місячного грошового забезпечення військовослужбовців, до складу якого не входить індексація, а отже не враховується до розміру таких виплат. Відповідач-1 вважає, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Відповідач-2 подав до суду відзив, у якому заперечив проти позовних вимог з аналогічних підстав, викладених відповідачем-1 у відзиві. Відповідач-2 вважає, що діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив такі фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 у періоди, зокрема, з січня 2016 року по липень 2016 року та з вересня 2017 року по лютий 2018 року проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , а у період з серпня 2016 року по серпень 2017 року – у ВЧ НОМЕР_3 .
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2025 у справі № 460/13931/24, яка набрала законної сили 14.08.2025, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 :
- індексацію грошового забезпечення за періоди із 01.12.2015 року по липень 2016 року включно; із вересня 2017 року по 28.02.2018 року включно, із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), та виплатити з відрахуванням виплачених сум і з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;
- індексацію-різницю грошового забезпечення за період із 01.03.2018 року по 01.08.2019 року включно у розмірі 4 463,15 грн на місяць та виплатити з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;
зобов`язано ВЧ НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із серпня 2016 року по серпень 2017 року включно, із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), та виплатити з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.
Вважаючи протиправною поведінку відповідачів щодо обрахунку за період проходження військової служби грошової допомоги на оздоровлення; підйомної допомоги; грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку; грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену для учасників бойових дій; одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби; щомісячної додаткової грошової винагороди, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи по суті публічно-правовий спір суд враховує таке. 
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначає Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до ч. 1 ст. 1-2 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Згідно з ч. 1-3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ст. 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Частиною другою статті 19 вказаного Закону визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII).
Згідно із абз. 2 ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
За приписами пунктів 1, 8, абзацу 3 пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України “Про відпустки”. Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України. У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту (14) військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 (далі – Постанова №704) керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
За змістом пп. 1 ч. 3 ст. 9-1 Закону №2011-XII визначено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.
Відповідно до частини третьої статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.
Згідно з пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII, пункту 3 постанови № 704, з метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Міністерством внутрішніх справ України винесено наказ від 25.06.2018 № 558, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та деяким іншим особам (далі – Інструкція № 558), яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України.
У пункті 2 цієї інструкції надано визначення терміну "грошове забезпечення", що означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення складається із посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.
Місячне грошове забезпечення складається із основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).
Крім того, пунктом 6 глави 8 розділу V Інструкції № 558 встановлено, що у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.
Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Отже, розрахунковою величиною для обрахунку грошової допомоги на оздоровлення; підйомної допомоги; грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку; грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену для учасників бойових дій військовослужбовця Держприкордонслужби є його місячне грошове забезпечення.
За приписами статті 18 Закону України “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії” від 05.10.2000 №2017-III (далі - Закон №2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
За змістом статті 19 Закону №2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Конституційний Суд України у Рішенні від 15.10.2013 №9-рп/2013 наголосив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України “Про оплату праці” такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.
На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закону №1282-XII.
Відповідно до законодавчого визначення, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
У постанові від 30.11.2023 у справі № 380/21619/21 Верховний Суд дійшов висновку, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, з якого здійснюється, зокрема, обрахунок грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №638/9697/17, від 11.12.2019 у справі №638/5794/17, від 19.03.2020 у справі №820/5286/17, від 29.04.2020 у справі №240/10130/19, від 21.12.2021 у справі №820/3423/18, від 30.11.2023 у справі №380/21619/21.
Як встановлено судом з матеріалів справи, обрахунки грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2019 роки; підйомної допомоги, виплаченої у листопаді 2016 року та у жовтні 2017 року; грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік; грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену для учасників бойових дій за 2017-2019 роки, здійснювалися без урахування індексації грошового забезпечення позивача.
Більше того, відповідачі у відзивах взагалі заперечують право позивача на обрахунок таких виплат з урахуванням індексації грошового забезпечення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зазначені виплати (грошова допомога на оздоровлення за 2016 - 2019 роки; підйомна допомога, виплачена у листопаді 2016 року та у жовтні 2017 року; грошова компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік; грошова компенсація за невикористану додаткову відпустку передбачену для учасників бойових дій за 2017 - 2019 роки) мають бути перераховані та виплачені позивачу з урахуванням індексації грошового забезпечення та виплачених сум.
Що стосується обрахунку та виплати позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди з урахуванням індексації грошового забезпечення, то суд зазначає таке.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 (яка була чинною до 01.03.2018) установлено, що щомісячну додаткову грошову винагороду, зокрема військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення (пп. 5).
Зі змісту Постанови №889 слідує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.
Віднесення зазначеної винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення підтверджено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17 та від 10.11.2021 у справі №825/997/17.
Отже, до складу розрахункової величини для її обрахунку має бути врахована індексація грошового забезпечення.
Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.01.2022 у справі №520/8887/2020.
Проте, обрахунок щомісячної додаткової грошової винагороди у період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно здійснювався відповідачами без урахування індексації грошового забезпечення позивача.
Враховуючи викладене, поведінка відповідачів щодо невключення до обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2019 роки; підйомної допомоги, виплаченої у листопаді 2016 року та у жовтні 2017 року; грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік; грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену для учасників бойових дій за 2017-2019 роки, а також щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889, за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно, без урахування індексації грошового забезпечення позивача, є протиправною.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі № 342/158/17 суд касаційної інстанції зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що відповідачами у спірних правовідносинах допущено протиправну поведінку, яка порушує права та законі інтереси позивача, оскільки не здійснивши обрахунку вищевказаних виплат з урахуванням індексації грошового забезпечення позивача, відповідачі діяли не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на викладене, позовні вимоги слід задовольнити повністю.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про судовий збір”, то розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України судом не здійснюється. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення у лютому 2016 року, підйомної допомоги у жовтні 2017 року, грошової допомоги на оздоровлення у лютому 2018 року, грошової допомоги на оздоровлення у червні 2019 року, грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену для учасників бойових дій за 2017-2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по липень 2016 року включно та з вересня 2017 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, нарахованої та виплаченої на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2025 у справі № 460/13931/24.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення у виплаченої лютому 2016 року, підйомної допомоги виплаченої у жовтні 2017 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у лютому 2018 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у червні 2019 року, грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену для учасників бойових дій за 2017-2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по липень 2016 року включно та з вересня 2017 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення нарахованої та виплаченої на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2025 у справі № 460/13931/24.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_3 ) щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги у листопаді 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у квітні 2017 року та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з серпня 2016 року по серпень 2017 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, нарахованої та виплаченої на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2025 у справі №460/13931/24.
Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (Військова частина НОМЕР_3 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги, виплаченої у листопаді 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у квітні 2017 року та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з серпня 2016 року по серпень 2017 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, нарахованої та виплаченої на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2025 у справі № 460/13931/24.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 ) 
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 ) Відповідач - НОМЕР_2 прикордонний загін ( військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_3 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 ) 
Повний текст рішення складений 08 липня 2026 року.

Суддя       Н.О. Дорошенко