Справа № 438/1471/26 
Провадження № 3/438/483/2026 

П О С Т А Н О В А
іменем України

25 серпня 2026 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від ВП № 1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 3 статті 173-2 КУпАП,
встановив:
До Бориславського міського суду Львівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 4 серпня 2026 року серії ВБА № 210698 та додані матеріали відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 173-2 КУпАП.
Згідно із вказаним протоколом 1 серпня 2026 року близько 17:00 гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою проживання, вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно матері гр. ОСОБА_2 , висловлювався в її сторону нецензурними словами, словесно погрожував їй фізичною розправою, наносив удари по голові без завдання тілесних пошкоджень, тобто вчинив умисні дії, психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засідання вину визнав.
ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Дослідивши справу про адміністративне правопорушення, заслухавши потерпілу та особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, з огляду на таке. 
Відповідно до частини 3 статті 173-2 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно із пунктом частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до пунктів 14 та 17 частини 1 статті 1 вказаного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 4 серпня 2026 року серії ВБА № 210698;
- копією рапорту працівника поліції про опрацьоване звернення до служби 102 від 2 серпня 2026 року;
- заявою та поясненнями потерпілої від 1 серпня 2026 року;
- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 1 серпня 2026 року;
- усними поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП.
Відповідно до статті 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (стаття 33 КУпАП).
Обставин, що пом`якшують або обтяжують правопорушення не встановлено.
Крім цього, відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 23, 33, 173-2, 251, 283, 284 КУпАП, суд 
постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя            Олена ДУДАР