| | Справа №359/2476/26 Провадження № 2/613/1009/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі 
головуючого – судді Шалімова Д.В.,
за участю секретаря Герасимюк Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 359/2476/26, пров. № 2/613/1009/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів», представник позивача Кудіна А.В. до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
До Богодухівського районного суду Харківської області за підсудністю, відповідно до ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2026 року, надійшла позовна заява ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, в якому просить: стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 8747910 в сумі 20 050 грн. та судові витрати.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08 лютого 2025 року між ТОВ « АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8747910. 17 жовтня 2025 року між ТОВ « АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 17102025, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 17102025 від 17 жовтня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 050 грн., з яких 5 000 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 6 000 грн. – сума заборгованості за відсотками; 9 050 грн. – сума заборгованості за пенею та штрафами.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 15 червня 2026 року, позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання, відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження. Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, згідно змісту позовної заяви, прохала розглядати справу у її відсутність. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала.
Відповідач  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилвся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Відзиву на позов не надав, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не надав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. 
Судом встановлено, що 08 лютого 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та  ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 8747910. Згідно з умовами цього договору відповідач отримав кредит в сумі 5 000 грн., строк позики - 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,00 % в день та застосовується у межах строку кредиту.
Відповідно до п. 2.1 договору, кошти кредиту надають товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача № НОМЕР_1 .
На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ КБ « ПРИВАТБАНК» було надано інформацію № 20.1.0.0.0/7-260701/13698-БТ від 01 липня 2026 року, згідно змісту якої, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в банку емітовано картку № НОМЕР_3 , на яку 08 лютого 2025 року здійснено переказ грошових коштів в сумі 5 000 грн.
Згідно договору факторингу № 17102025 від 17 жовтня 2025 року, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
З реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 17102025 від 17 жовтня 2025 року вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до  ОСОБА_1 на суму 20 050 грн., 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 000 грн. - сума заборгованості за відсотками; 9 050 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами.
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором, так як набуло право вимоги до відповідача за договором № 8747910 від 08 лютого 2025 року.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідач належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, своєчасно кредитні кошти та відсотки товариству не повернула, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Відповідно до реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 17102025 від 17 жовтня 2025 року вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до  ОСОБА_1 на суму 20 050 грн., 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 000 грн. - сума заборгованості за відсотками; 9 050 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами.
Правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором № 8747910 від 08 лютого 2025 року відповідачем не спростована.
Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Договір № 8747910 від 08 лютого 2025 року, укладений між відповідачем ОСОБА_1 та первісним кредитором та договір факторингу   у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів.
Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024 р у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача суму заборгованості за пенею, штрафом в сумі 9 050 грн. за кредитним договором № 8747910 від 08 лютого 2025 року, даний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.
Отже, суд вважає, що нарахування пені, штрафу в сумі 9 050 грн. за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором позики № 8747910 від 08 лютого 2025 року в сумі 11 000 грн., з яких 5 000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу та 6 000 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено на 54,86%, відповідно судовий збір підлягає стягненню у розмірі 54,86 % від сплаченої суми, тобто 1 825 грн. 74 коп.
Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 204, 509, 512, 514, 516, 526,610-612, 625, 629, 1049, 1054, ст.ст. 4,10-13, 43, 76-81, 141, 207, 223, 247, 259, 263-265, 274-279, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 8747910 від 08 лютого 2025 року в сумі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень та судовий збір у розмірі 1 825 (одна тисяча вісімсот двадцять п`ять) гривень 74 копійки, ВСЬОГО: 12 825 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять ) гривень 74 копійки. 

В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом тридцяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, у разі відсутності апеляційної скарги.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , місцезнаходження 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлений 16 вересня 2026 року.

СУДДЯ