Справа №949/438/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2026 року     м.Дубровиця
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді Оборонової І.В.,
за участю секретаря: Волкодав А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Оболонкова Юлія Вікторівна через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №21.07.2025-100001486 у загальному розмірі 19920,00 грн, з яких: 6000,00 грн — заборгованість за основною сумою кредиту; 9300,00 грн — заборгованість за процентами за користування кредитом; 540,00 грн — заборгованість за комісією за надання кредиту; 1080,00 грн — заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості; 3000,00 грн — неустойка. Також представник позивача просила покласти на відповідача судові витрати.
Позов обґрунтовано тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №21.07.2025-100001486, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 6000,00 грн строком на 217 днів із датою повернення кредиту 22 лютого 2026 року.
Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту, комісію за обслуговування кредитної заборгованості, а також інші передбачені договором платежі у строки та на умовах, визначених договором. Кредитний договір укладено в електронній формі шляхом підписання відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору, заявки на отримання кредиту та відповіді про прийняття пропозиції електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши на платіжну картку відповідача кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн.
Проте, відповідач узяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 19920,00 грн, яка складається з: 6000,00 грн — основний борг; 9300,00 грн — проценти за користування кредитом; 540,00 грн — комісія за надання кредиту; 1080,00 грн — комісія за обслуговування кредитної заборгованості; 3000,00 грн — неустойка.
У позовній заяві представник позивача просила проводити розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними у матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, будучи двічі належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення про її виклик (а.с. 19, 21), у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідачки, повідомленої належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, тобто постановляє заочне рішення.
Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши подані докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом встановлено, що 21 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір №21.07.2025-100001486 кредитної лінії.
Згідно з пунктом 1.1 пропозиції про укладення кредитного договору кредитної лінії (оферти): «Дана пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) є пропозицією Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (в подальшому – Кредитодавець) укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст.634 Цивільного кодексу України, ні публічним договором у розумінні ст.633 Цивільного кодексу України».
Згідно з пунктом 2.1 оферти: «Електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію"».
Згідно з пунктом 2.2 оферти: «Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також в особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця; заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником у повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті».
Згідно з пунктом 3.1 оферти: «За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором)».
Згідно з пунктом 3.2 оферти: «Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати Кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати Кредит на рахунки організаторів азартних ігор».
Згідно з пунктами 3.3.1–3.3.8 оферти дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, тип кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом та графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.
Відповідно до заявки кредитного договору №21.07.2025-100001486 дата та час укладення договору визначені як 21 липня 2025 року о 14:47.
Позичальнику надано кредит на таких умовах: дата надання/видачі кредиту — 21 липня 2025 року; сума кредиту — 6000,00 грн; строк, на який надається кредит, — 217 днів із дати його надання; дата повернення кредиту — 22 лютого 2026 року; продовження строку кредитування та строку виплати кредиту не передбачено.
Процентна ставка «Стандарт» — фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших трьох чергових періодів користування кредитом.
Процентна ставка «Економ» — фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, у яких застосовується процентна ставка «Стандарт».
Комісія, пов`язана з наданням кредиту, становить 9% від суми кредиту та дорівнює 540,00 грн. Комісія нараховується кредитодавцем та обліковується у день видачі кредиту і сплачується згідно з графіком платежів.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 540,00 грн у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, та загалом складає 1080,00 грн.
Заявкою визначено, що комісія за обслуговування встановлена за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника телефоном, в особистому кабінеті та у відділеннях, забезпечення можливості здійснювати платежі онлайн та у відділеннях, відновлення забутого пароля для входу в особистий кабінет, інформування про дати сплати чергового платежу, надання консультаційних та інших послуг, пов`язаних з обслуговуванням кредитної заборгованості.
До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит.
Заявкою також визначено, що протягом строку дії договору тарифи та комісії за фінансовою послугою залишаються незмінними, а кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг.
Денна процентна ставка становить 0,84%, загальні витрати за споживчим кредитом — 10920,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом — 16920,00 грн, а орієнтовна реальна річна процентна ставка — 2526,92%.
Проценти за користування кредитом розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту або залишку від усієї суми кредиту на кількість днів користування кредитом чи його залишком та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.
Згідно з графіком платежів заборгованість підлягала погашенню сімома платежами у період із 20 серпня 2025 року до 22 лютого 2026 року, які включали проценти, передбачені договором комісії та основну суму кредиту.
Договором передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань може нараховуватися неустойка у розмірі 90,00 грн за кожен день невиконання або неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов`язання.
З матеріалів справи вбачається, що з метою укладення кредитного договору відповідач пройшов електронну ідентифікацію, зазначив свої персональні та контактні дані, обрав конкретні умови кредитування, зокрема суму кредиту у розмірі 6000,00 грн та строк користування кредитом 217 днів, а також підтвердив ознайомлення з умовами договору та інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.
Ідентифікація відповідача під час укладення договору підтверджується інформацією, отриманою з центрального вузла Системи BankID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача, яка містить відомості про позичальника ОСОБА_1 , його реєстраційний номер облікової картки платника податків, дату народження, зареєстроване місце проживання та дані документа, що посвідчує особу.
Пропозицію про укладення кредитного договору, заявку та відповідь про прийняття пропозиції відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е928, надісланим на вказаний ним фінансовий номер телефону.
У заявці кредитного договору відповідач зазначив: «Я розумію, що підписую та укладаю кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний договір одноразовим ідентифікатором (код з смс-повідомлення): Е928».
У відповіді про прийняття пропозиції відповідач підтвердив, що однозначно та безумовно приймає пропозицію про укладення кредитного договору, невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №21.07.2025-100001486, з якими він попередньо ознайомився.
Подання відповідачем заявки та вчинення дій, спрямованих на прийняття умов оферти, відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», є акцептом пропозиції про укладення кредитного договору, а підтвердження такого акцепту здійснено шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин вважається підписаним у разі використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Таким чином, кредитний договір №21.07.2025-100001486 укладено сторонами належним чином, він містить істотні умови договору споживчого кредиту, а волевиявлення відповідача на його укладення підтверджується поданням заявки, акцептом пропозиції та використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На підтвердження виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором позивачем надано лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні Платіжні Рішення» вих. №1-0603 від 06 березня 2026 року.
Відповідно до змісту вказаного листа Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальні Платіжні Рішення» надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків, внесене до державного реєстру фінансових установ та має відповідну ліцензію Національного банку України.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальні Платіжні Рішення» укладено договір про надання послуг із переказу коштів №ФК-П-2024/01-2.
Відповідно до зазначеного договору 21 липня 2025 року о 14:47:42 було успішно перераховано на платіжну картку клієнта кошти у розмірі 6000,00 грн. Номер транзакції у системі iPay.ua — 809482235, призначення платежу: «Видача за договором кредиту №21.07.2025-100001486».
Вказані відомості узгоджуються з умовами кредитного договору, у якому зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання кредитних коштів: 4627-05ХХ-ХХХХ-3113, тобто з карткою, на яку, за інформацією платіжної установи, фактично здійснено перерахування кредитних коштів.
Отже, позивач належним чином довів факт перерахування відповідачу кредитних коштів за кредитним договором №21.07.2025-100001486 у розмірі 6000,00 грн та належне виконання своїх зобов`язань за договором.
Разом із тим у повному обсязі зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав.
Як убачається з поданого позивачем розрахунку заборгованості, за відповідачем обліковується заборгованість за кредитним договором №21.07.2025-100001486 у загальному розмірі 19920,00 грн, яка складається з: 6000,00 грн — основний борг; 9300,00 грн — проценти за користування кредитом; 540,00 грн — комісія за надання кредиту; 1080,00 грн — комісія за обслуговування кредитної заборгованості; 3000,00 грн — неустойка.
Проценти за користування кредитом нараховані за період із 21 липня 2025 року до 22 лютого 2026 року.
Поданий розрахунок заборгованості в частині основного боргу, процентів та комісій відповідачем не спростований. Альтернативного розрахунку, доказів неправильності визначення розміру основного боргу, процентів та комісій, а також доказів їх повного або часткового погашення суду не надано.
Суд враховує, що розмір і порядок нарахування процентів та комісій прямо визначені умовами кредитного договору, заявкою та графіком платежів, з якими відповідач ознайомився і які підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Проценти за користування кредитом нараховані за погодженими сторонами фіксованими процентними ставками: у розмірі 1% за кожен день користування кредитом протягом перших трьох чергових періодів та у розмірі 0,5% за кожен день користування кредитом протягом наступних чергових періодів.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до статей 628, 629 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій, у тому числі електронній, формі.
Згідно з частинами першою та третьою статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних.
Особливості укладення договорів в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір — це домовленість сторін, оформлена в електронній формі, а електронний підпис одноразовим ідентифікатором — дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти однією стороною та її прийняття другою стороною. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення, заповнення формуляра заяви про прийняття пропозиції в електронній формі або вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин вважається підписаним, зокрема, у разі використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Такий правочин за правовими наслідками прирівнюється до правочину, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму.
Відповідно до частини першої статті 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо позикодавцем є юридична особа, — незалежно від суми.
Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти, а позичальник — повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини третьої статті 1054 Цивільного кодексу України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Відповідно до частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, встановлені договором.
Згідно з частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання процентів, розмір і порядок сплати яких визначаються договором.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі статтями 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом — це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника та третіх осіб.
Частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються всі витрати споживача, у тому числі проценти за користування кредитом, комісії кредитодавця та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника і третіх осіб.
Враховуючи, що надані позивачем докази у своїй сукупності підтверджують факт укладення кредитного договору, ідентифікацію відповідача, погодження ним істотних умов договору, фактичне перерахування відповідачу кредитних коштів у розмірі 6000,00 грн, а також наявність непогашеної заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення 6000,00 грн основного боргу, 9300,00 грн процентів за користування кредитом, 540,00 грн комісії за надання кредиту та 1080,00 грн комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Щодо заявленої позивачем неустойки у розмірі 3000,00 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Крім того, зазначеним пунктом встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання або часткове виконання за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки заявлена позивачем неустойка у розмірі 3000,00 грн нарахована за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії воєнного стану, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 16920,00 грн, яка складається з: 6000,00 грн — заборгованість за основною сумою кредиту; 9300,00 грн — заборгованість за процентами за користування кредитом; 540,00 грн — заборгованість за комісією за надання кредиту; 1080,00 грн — заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості.
У задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки у розмірі 3000,00 грн слід відмовити.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи, що надані позивачем докази підтверджують факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів, невиконання ним зобов`язань та наявність непогашеної заборгованості за основною сумою кредиту, процентами і комісіями, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову у розмірі 16920,00 грн.
У решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення неустойки, нарахованої за прострочення виконання грошового зобов`язання у період дії воєнного стану.
Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн. Позовні вимоги заявлено у загальному розмірі 19920,00 грн, з яких судом задоволено 16920,00 грн, що становить 84,94% від ціни позову.
З огляду на часткове задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 2662,40 грн ? 16920,00 грн / 19920,00 грн = 2261,44 грн.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2261,44 грн.

Керуючись статтями 2, 5, 12, 13, 76–81, 89, 128, 133, 141, 247, 259, 263–265, 280–284 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 11, 15, 205, 207, 525, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 1046, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 1, 3, 8, 11, 21 Закону України «Про споживче кредитування», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №21.07.2025-100001486 від 21 липня 2025 року у загальному розмірі 16920,00 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот двадцять гривень 00 копійок), з яких: 6000,00 грн — заборгованість за основною сумою кредиту; 9300,00 грн — заборгованість за процентами за користування кредитними коштами; 540,00 грн — заборгованість за комісією за надання кредиту; 1080,00 грн — заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості.
У задоволенні решти позовних вимог — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2261 (дві тисячі двісті шістдесят одна) гривня 44 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуто Дубровицьким районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів із дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи, згідно з п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», юридична адреса: вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 37356833.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_2 , виданий 08 грудня 2020 року органом 5617.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області        Оборонова І.В.