КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем України
Справа №133/958/26

09.09.2026 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Дем`янової Ж.М.
з участю секретаря судового засідання Бірюкової Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Козятин цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова группа «ТАС» про відшкодування шкоди в порядку суброгації,
встановив:
Виклад позиції учасників справи.
До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області 20.03.2026 з даним позовом, звернувся представник Приватного акціонерного товариства «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова группа «ТАС» про відшкодування шкоди в порядку суброгації.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01 травня 2023 року на 296 км + 150 м автомобільної дороги Н-02 – М-06 – Кременець – Біла Церква – Ржищів – Канів – Софіївка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля SCANIA G410, державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля DAF, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2023 року у справі № 133/1447/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Позивач вказує, що автомобіль SCANIA G410 був застрахований у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». У зв`язку з настанням страхового випадку страхувальник звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування та надав необхідні документи, на підставі яких було складено страховий акт. На виконання умов договору страхування позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 196 114,39 грн.
При цьому цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС», якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу було відшкодовано 121 362,72 грн.
Посилаючись на положення статей 993, 1166, 1187, 1194 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування», а також статей 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач вважає, що до нього перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, а відповідач як особа, з вини якої сталася ДТП, зобов`язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, здійсненою страховиком цивільно-правової відповідальності.
Розмір такої різниці позивач визначає у сумі 74 751,67 грн, яку просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Представник позивача просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 09.09.2026 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. 
Третя особа – ПрАТ «Страхова група «ТАС» – заперечень щодо позовних вимог до суду не подала.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 червня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
До суду 30.06.2026 надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи.
До суду 30.06.2026 надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та зробити з них фотокопії.
Відповідач ОСОБА_1 30.06.2026 ознайомився з матеріалами цивільної справи та зробив фотокопії матеріалів справи.
До суду 09.09.2026 відповідач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. 
Третя особа – ПрАТ «Страхова група «ТАС» – заперечень щодо позовних вимог до суду не подала.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.
Відповідно до частин першої та п`ятої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів.
Судом встановлено, що 01 травня 2023 року на 296 км + 150 м автомобільної дороги Н-02 – М-06 – Кременець – Біла Церква – Ржищів – Канів – Софіївка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля SCANIA G410, державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля DAF, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль SCANIA G410 отримав механічні пошкодження.
Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2023 року у справі № 133/1447/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, постановлено ухвалу або прийнято постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, факт дорожньо-транспортної пригоди, участь у ній відповідача та вчинення ним дій, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлені судовою постановою, яка набрала законної сили.
Судом також встановлено, що автомобіль SCANIA G410, державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».
У зв`язку з настанням страхового випадку страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та надав необхідні документи.
За результатами розгляду заяви та матеріалів страхової справи позивачем складено страховий акт та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 196 114,39 грн, що підтверджується матеріалами справи.
Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС», яким у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу здійснено страхову виплату у розмірі 121 362,72 грн.
Отже, невідшкодована частина шкоди, яка залишилася після здійснення страхової виплати страховиком цивільно-правової відповідальності відповідача, становить:
196 114,39 грн – 121 362,72 грн = 74 751,67 грн.
Саме зазначену суму позивач просить стягнути з відповідача.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, механізмів та іншої діяльності, використання, зберігання або утримання яких створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Отже, особа, яка володіє джерелом підвищеної небезпеки та внаслідок його використання завдала майнової шкоди іншій особі, за загальним правилом зобов`язана відшкодувати завдану шкоду.
Разом з тим, у даній справі спірні правовідносини виникли також у зв`язку з виконанням позивачем своїх зобов`язань за договором майнового страхування.
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні грошову суму, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно зі статтею 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування».
Таким чином, після здійснення страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, у межах фактичних витрат, понесених ним на виплату страхового відшкодування.
Такий перехід права вимоги є суброгацією. При суброгації нове зобов`язання не виникає, а відбувається заміна кредитора у вже існуючому зобов`язанні щодо відшкодування шкоди.
Водночас відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Отже, наявність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не звільняє особу, відповідальну за заподіяння шкоди, від обов`язку відшкодувати її частину, яка залишилася невідшкодованою страховиком у межах здійсненої ним страхової виплати.
У цій справі позивачем фактично виплачено страхове відшкодування у розмірі 196 114,39 грн, тоді як страховиком цивільно-правової відповідальності відповідача здійснено страхову виплату у розмірі 121 362,72 грн.
Різниця між зазначеними сумами становить 74 751,67 грн, яка залишилася невідшкодованою.
Заявлений позивачем до стягнення розмір вимог не перевищує фактично понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування, а тому відповідає положенням статті 993 ЦК України.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 30 червня 2026 року ознайомився з матеріалами справи та зробив їх фотокопії, а отже був обізнаний про зміст заявлених до нього позовних вимог.
Відповідач 09 вересня 2026 року подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення.
Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Перевіряючи заяву відповідача про визнання позову, суд враховує, що відповідач був належним чином обізнаний про заявлені до нього вимоги, особисто ознайомився з матеріалами справи, подав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.
Визнання відповідачем позову є добровільним, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для відмови у прийнятті визнання позову судом не встановлено.
Разом із тим саме по собі визнання позову відповідачем не звільняє суд від обов`язку перевірити наявність законних та фактичних підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Судом досліджено надані позивачем докази та встановлено, що факт дорожньо-транспортної пригоди, участь у ній відповідача та обставини притягнення його до адміністративної відповідальності підтверджуються постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2023 року у справі № 133/1447/23.
Факт настання страхового випадку, страхування автомобіля SCANIA G410, державний номерний знак НОМЕР_1 , та здійснення позивачем страхового відшкодування у розмірі 196 114,39 грн підтверджуються матеріалами страхової справи, страховим актом та документами про виплату страхового відшкодування.
Факт здійснення страховиком цивільно-правової відповідальності відповідача страхової виплати у розмірі 121 362,72 грн підтверджується відповідними матеріалами справи.
Належних та допустимих доказів того, що зазначена позивачем невідшкодована частина шкоди у розмірі 74 751,67 грн була відповідачем або іншою особою відшкодована, відповідачем суду не надано.
Таким чином, судом встановлено наявність усіх необхідних фактичних та правових підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу невідшкодовану частину майнової шкоди.
При цьому суд враховує визнання відповідачем позову, яке є добровільним, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.
З відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 74 751,67 грн невідшкодованої майнової шкоди.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2 662,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 74 751,67 грн майнової шкоди та 2 662,40 грн судового збору.
Керуючись статтями 12, 13, 76-82, 89, 141, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, статтями 979, 993, 1166, 1187, 1194 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування», суд
ухвалив :
Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа – Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (код ЄДРПОУ 24175269) 74 751 (сімдесят чотири тисячі сімсот п`ятдесят одну) гривню 67 копійок у рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (код ЄДРПОУ 24175269) 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або справа розглянута без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:
Позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ЄДРПОУ 24175269, адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА ГРУППА «ТАС», ЄДРПОУ 30115243, адреса: 03117, м. Київ, пр. Перемоги, 65.
Повне судове рішення виготовлено: 14.09.2026.

Суддя Жанна ДЕМ`ЯНОВА