Єдиний унікальний номер № 538/1615/26 
Провадження № 3/538/448/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

15 вересня 2026 року м.Лохвиця 

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Кунець М.Г., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката - Пугача Валерія Олексійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лохвиця адміністративний матеріал, що надійшов з ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої пекарем ТДВ "Червонозаводський хлібзавод", одруженої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
в с т а н о в и в:
Опис обставин справи, установлених під час судового розгляду.

17 липня 2026 року о 01 годині 00 хвилин в м.Заводське по вул.Робітничій, 12, ОСОБА_1 , керувала легковим автомобілем марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено зі згоди водія на місці із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6810, результат 1,07 проміле, чим порушила пп. "а" п.2.9 ПДР України.
Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дії останньої кваліфіковано за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП).
Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пп. "а" п. 2.9. Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до вчинення інкримінованого правопорушення
Під час складання протоколу ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені статтею 268 КУпАП, та зміст статті 63 Конституції України, зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення вона не надавала, дії працівників поліції не оскаржувала.
У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснивши, що за кермом автомобіля був її знайомий ОСОБА_2 , а пасажиром був ОСОБА_3 , тому враховуючи це, вона зазначеним, в матеріалах справи транспортним засобом, не керувала. 
Захисник Мішнєвої М.П., адвокат, Пугач В.О. в судовому засіданні просив закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки остання не керувала транспортним засобом.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів.
Відповідно до статті 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Обов`язковою умовою, відповідно до положень КУпАП, притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.
При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.
Протокол від 17.07.2026 серії ЕПР1 № 721452 про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, тому є доказом у розумінні вимог статті 251 КУпАП.
За нормою статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
З протоколу від 17.07.2026 серії ЕПР1 № 721452 про адміністративне правопорушення вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився з її згоди на місці із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6810, де виявлено результат 1,07 проміле, тест № 992, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису 1014850004, що є беззаперечним доказом керування нею транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Поза тим, суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що вона не керувала автомобілем, а транспортним засобом керував ОСОБА_2 , у зв`язку з чим вона лише мала намір сприяти ухиленню його від адміністративної відповідальності та взяла на себе відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.
Зазначені доводи не узгоджуються з іншими матеріалами справи та спростовуються наявними у справі доказами.
Так, у своїх письмових поясненнях від 17.07.2026 ОСОБА_1 чітко зазначила, що саме вона керувала транспортним засобом. Зміст зазначених пояснень є послідовним та конкретним і не містить будь-яких застережень щодо того, що наведені в них відомості не відповідають дійсності або надаються нею з метою прикриття іншої особи.
Крім того, з відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що під час спілкування з працівником поліції ОСОБА_1 було роз`яснено необхідність надання достовірних пояснень та попереджено про неприпустимість повідомлення завідомо недостовірних відомостей з метою приховування особи, яка фактично керувала транспортним засобом. Незважаючи на це, ОСОБА_1 наполягала на тому, що саме вона керувала транспортним засобом та є особою, яка вчинила адміністративне правопорушення.До того ж, з вказаних відеозаписів, що містяться на DVD дисках, зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Поряд з цим, у судовому засіданні були дослідженні письмові пояснення ОСОБА_4 від 17.07.2026, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода та за допомогою Alcotest Drager 6810 з результатом- 1,07 проміле.
Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що її первісні пояснення були надані виключно з метою сприяння в уникненні відповідальності ОСОБА_5 , фактично є зміною нею своєї позиції вже під час судового розгляду справи. При цьому будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували, що на момент надання письмових пояснень або під час спілкування з працівником поліції ОСОБА_1 перебувала під впливом, тиском, була введена в оману чи з інших причин була позбавлена можливості вільно та достовірно повідомити обставини події, судом не встановлено.
Суд бере до уваги, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами у справі та не мають наперед встановленої сили. У даному випадку зміна ОСОБА_1 своїх пояснень щодо особи, яка керувала транспортним засобом, сама по собі не спростовує її первісних послідовних пояснень, а також інших доказів, що містяться в матеріалах справи.
Посилання ОСОБА_1 на те, що вона свідомо повідомила працівнику поліції недостовірні відомості з метою уникнення ОСОБА_5 адміністративної відповідальності, суд оцінює критично, оскільки такі твердження не підтверджені належними та допустимими доказами і суперечать її власним письмовим поясненням, наданих нею безпосередньо під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, а також її поясненням, зафіксованим на відеозаписі.
За таких обставин суд доходить висновку, що наведена ОСОБА_1 під час судового розгляду версія подій є непослідовною, суперечить її попереднім поясненням та спрямована на заперечення обставин, які вона сама підтвердила безпосередньо після події. При цьому доказів, які б об`єктивно підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_5 , матеріали справи не містять.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд враховує їх взаємний зв`язок, узгодженість та достатність для встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Підстав вважати, що первісні пояснення ОСОБА_1 були отримані з порушенням її прав, під впливом працівників поліції або внаслідок інших обставин, які могли істотно вплинути на їх достовірність, судом не встановлено.
Отже, суд не знаходить підстав для прийняття до уваги аргументів ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом, та розцінює їх як такі, що спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
Щодо клопотання захисника про виклик та допит свідків і працівників поліції, суд зазначає, що відповідно до завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи та вирішити її відповідно до закону. Водночас необхідність виклику та допиту зазначених осіб має оцінюватися судом з урахуванням уже наявних у справі доказів та їх доказового значення.
У даному випадку обставини, на підтвердження яких сторона захисту просила викликати свідків і працівників поліції, вже безпосередньо зафіксовані у матеріалах справи та на відеозаписах, які були досліджені судом. Відеозаписи дають можливість безпосередньо перевірити послідовність подій, дії працівників поліції та поведінку ОСОБА_1 , а тому виклик зазначених осіб за наведених обставин не є необхідним для встановлення фактичних обставин справи.
Крім того, сторона захисту не навела конкретних обставин, які можуть бути встановлені виключно шляхом допиту заявлених свідків або працівників поліції та які не можуть бути перевірені за допомогою вже наявних і досліджених судом доказів. З огляду на це суд не вбачає необхідності у задоволенні клопотання про їх виклик, оскільки наявні у справі докази є достатніми для повного та об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому суд враховує, що відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, а також інші документи та інші фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вони є достатніми для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Обставин, які б спростовували відомості, що містяться у протоколі та інших матеріалах справи, або ставили під сумнів достовірність зафіксованих на відеозаписі подій, судом не встановлено.
Отже, доводи сторони захисту щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, а також щодо необхідності виклику і допиту свідків та працівників поліції не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються сукупністю досліджених доказів.
За встановлених фактичних обставин суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а відтак про наявність правових підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення відповідно до пункту 1 частини першої статті 284 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність
Обставини, що пом`якшують та обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлені.
Мотиви накладення адміністративного стягнення
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З огляду на це, суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, необхідно накласти на неї адміністративне стягнення, в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.
Підстав для застосування статті 22 КУпАП до особи, суд не вбачає.
Вирішення питання щодо судових витрат
Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Пунктом п`ятим частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Інформація щодо наявності пільг, встановлених чинним законодавством України, у правопорушника відсутня та останньою суду не надавалася.
Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд
п о с т а н о в и в:
1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач: ГУК Полтавська область/Полтавська/21081300; номер рахунку: UA048999980313050149000016001; ЄДРПОУ: 37959255; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).
2. Роз`яснити правопорушнику, що згідно із частиною першою статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу, згідно з частиною першою статті 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу - 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, та витрати на облік зазначених правопорушень.
3.Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
4. Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.
5.Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя      Мирослава КУНЕЦЬ