Справа № 373/3413/25
Провадження № 2/373/406/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2026 року       м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Хасанової В.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» в особі представника Паладич А.О. в листопаді 2025 звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 4633656 від 09.05.2024 у загальному розмірі 19859,28 грн, а також судових витрат у розмірі сплаченого судового збору 2422,40 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим,що 09.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт або мобільний застосунок «Credit7», було укладено електронний Договір № 4633656 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою у відповідності до вимог ч. 6 та 8 ст. 11, ст. 12 Закону «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати ОСОБА_1 кредит у безготівковій формі у розмірі 4000,00 грн строком на 360 днів. Процентна ставка стандартна 1,50 % в день. Знижена процентна ставка 0,01 % в день. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. 
Відповідачка отримала кредитні кошти (4000,00 грн), які були перераховані їй 09.05.2024 через платіжного провайдера на платіжну картку НОМЕР_1 .
Взяті на себе зобов`язання позичальниця ОСОБА_1 не виконувала, не сплачувала обов`язкові періодичні платежі по процентам у розмірі та строки, передбачені договором.
24.01.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 01.02-02/25, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до третіх осіб – боржників за кредитними договорами, в тому числі до боржниці ОСОБА_1 за договором № 4633656 від 09.05.2024. 
Станом на дату відступлення права вимоги 24.01.2025 кредитодавцем ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» складено розрахунок заборгованості відповідачки за кредитним договором, який відображає щоденне нарахування процентів за період з 09.05.2024 по 24.01.2025. 
Заборгованість відповідачки ОСОБА_1 , право вимоги на яку перейшло до ТОВ «СВЕА ФІНАНС», визначена первісним кредитором в сумі 19859,28 грн, з якої: 3999,99 грн – тіло кредиту; 13859,29 грн – проценти; 2000,00 грн – штраф. 
Після відступлення права вимоги відповідачка ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу ні на користь первісного, ні на користь нового кредитора – позивача.
Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь кредитну заборгованість в загальному розмірі 19859,28 грн.
Ухвалою суду від 14.11.2025 у справі відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Ухвалу про відкриття провадження у справі надіслано відповідачці за адресою реєстрації, яку вона отримала 14.12.2025. 
Своїм правом на подання відзиву на позов відповідачка не скористалась.
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Статтями 76-79 ЦПК України врегульовано, що доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
09.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства було укладено електронний Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4633656. Договір підписано Товариством власноручним підписом уповноваженої особи товариства та відтиску печатки, а відповідачкою – електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 73871.
Відповідно до умов Договору товариство надає споживачу кредит у сумі 4000,00 грн (п. 1.2). Строк кредиту 360 днів, під час якого встановлюється періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів відповідно до Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору (п. 1.3). За користування кредитом нараховуються проценти за стандартною процентною ставкою 1,50 % в день, яка застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору (п. 1.4.1). 
Умовами договору (п. 1.4.2) передбачено застосування зниженої процентної ставки у розмірі 0,01 % в день, яка застосовується при умові, коли клієнт до 07.06.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою.
Згідно з п. 2.1 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 . Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (п. 2.4).
Відповідно до п. 3.1 Договору проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день протягом строку кредиту.
Відповідно до п. 3.5 Договору нарахування процентів за користування кредитом є правом Товариства, а не його обов`язком. Товариство без погодження з клієнтом може на свій розсуд зменшити нарахування встановлених договором процентів за користування кредитом. 
Пунктом 4.4 Договору передбачено, що у разі затримання клієнтом сплати процентів та/або частини кредиту (якщо таке повернення (виплата) частини кредиту передбачена Графіком платежів) щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу клієнта, зазначену в договорі та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані клієнта, вказані в цьому договорі. У такому випадку клієнт зобов`язаний здійснити повне дострокове повернення (виплату) кредиту та процентів протягом 30 календарних днів з дня одержання від товариства такої вимоги. 
Право кредитодавця вимагати від позичальника, який прострочив сплату платежів, дострокового повернення кредиту та процентів також передбачено у п. 5.1.9 Договору.
Відповідно до п. 5.4.1, 5.4.3 Договору, клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором; виконувати інші обов`язки, передбачені Договором, Правилами та чинним законодавством України.
Згідно п. 5.1.3 Договору, товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта. 
В Додатку № 1 до Договору споживчого кредиту № 4633656 від 09.05.2024 міститься Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки, а також наведений Графік платежів зі сплати процентів кожні 30 днів всього 12 платежів: перший платіж становить 12,00 грн за зниженою процентною ставкою 0,01 % в день; наступні десять платежів по 1800,00 грн. Останній платіж визначено датою 03.05.2025, в яку має бути повернутий кредит 4000,00 грн та чергові проценти 1800,00 грн. 
Відповідні дані також відображені у Паспорті споживчого кредиту – інформація, яка надається споживачу до укладення договору, який підписано власноручним підписом уповноваженим представником товариства та відповідачкою ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора 43892.
Перерахування відповідачці ОСОБА_1 09.05.2024 14:09:01 кредитних коштів в сумі 4000,00 грн підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 1-2401 від 24.01.2025, з яким ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019. В довідці зазначено про успішність операції з переказу 4000,00 грн на платіжну картку клієнта 5168-7554-6088-5839 від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»; номер транзакції в системі iPay.ua – 391654016. 
24.01.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 01.02-02/25, відповідно до умов якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за плату, а ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступити ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. 
Відповідно до п. 3.1.3 Договору факторингу перехід від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» прав вимоги до боржників переходять з моменту надходження грошових коштівв повному обсязі в розмірі 2239946,34 грн, визначеному в п. 4.1 Договору, на рахунок ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», після чого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. 
З копії платіжної інструкції № 9901 від 27.01.2025 вбачається, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» сплатило ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 2239946,34 грн за Договором факторингу № 01.02-02/25 від 24.01.2025.
З Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-02/25 від 24.01.2025 вбачається, що під номером 910 значиться ОСОБА_1 , заборгованість якої за договором № 4633656 від 09.05.2024, що відступається новому кредитору ТОВ «СВЕА ФІНАНС» складає суму 19859,28 грн, до якої включено: 3999,99 грн – кредит; 13859,29 грн –відсотки; 2000,00 грн – штраф. 
Розрахунок заборгованості за Договором № 4633656 від 09.05.2024 про надання споживчого кредиту, складений первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в день відступлення права вимоги станом на 24.01.2025. З розрахунку судом встановлено, що кредитодавець нарахував позичальниці ОСОБА_1 щоденні проценти за користування кредитними коштами за період з 09.05.2024 по 24.01.2025 включно. За цей період відповідачка 03.06.2024 за 26 днів користування кредитом сплатила 10,41 грн, які були зараховані в сумі 10,40 грн на сплату процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою 0,01 % в день та 0,01 грн на сплату тіла кредиту. В подальшому нарахування процентів здійснювалось на суму кредиту 3999,99 грн за зниженою процентною ставкою 0,01 % в день за період з 04.06.2024 по 07.06.2024; за стандартною процентною ставкою 1,50 % в день з 08.06.2024 по 24.01.2025. Відповідно до п. 6.4 Договору у випадку неналежного виконання відповідачкою умов договору первісний кредитор нарахував штраф: 10.07.2024 у розмірі 390,40 грн; 09.08.2024 – 840,40 грн; 08.09.2024 – 769,20 грн, що становить загальну суму 2000,00 грн.
У підсумковому значенні розрахунку первісний кредитор визначив заборгованість у загальному розмірі 19859,28 грн, до якої включено: 3999,99 грн – кредит; 13859,29 грн –відсотки; 2000,00 грн – штраф. 
Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також Законами України «Про споживче кредитування» та «Про захист прав споживачів».
Пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.
Відповідно до положень ст. 12 та ч. 1-3 ст. 13 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, добросовісно та розумно, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб. Не допускається зловживання правом у будь-якій формі.
За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). 
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
За змістом ч. 3, ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису, яким також може бути електронний підпис з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Згідно з п. 6. п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших, електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться.
За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Згідно положень ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
У відповідності до ч.1 ст. 12 Закону «Про споживче кредитування» №1734-VIII у договорі про споживчий кредит, серед іншого зазначається: денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має гуртуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність (ч.1 ст. 536 ЦК України).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Відповідно до ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків (ч.1 ст. 611 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Письмовими доказами доведено, що 09.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства, шляхом обміну електронними документами та повідомленнями було укладено електронний Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4633656, який відповідачка підписала електронним цифровим підписом з використанням одноразового ідентифікатора. 
Без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або SMS-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19. Відтак, між відповідачкою та позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору) та підписано договір відповідачкою одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами правочину.
Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
На виконання своїх зобов`язань за договором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 09.05.2024 надав відповідачці кредитні кошти в сумі 4000,00 грн шляхом безготівкового переказу вказаної суми на банківську картку, номер якої вона вказала при укладанні кредитного договору, що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» як технічного оператора з платіжних послуг. 
Відповідно до норм статті 46 Закону України «Про платіжні послуги» виконання платіжних операцій у платіжній системі здійснюється відповідно до правил такої платіжної системи з урахуванням вимог цього Закону; надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою/з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників; надавач платіжних послуг отримувача під час виконання платіжної операції з метою встановлення належного отримувача коштів за платіжною операцією. У разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача надавач платіжних послуг утримувача має право: зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів та зарахувати кошти на відповідний рахунок для встановлення належного утримувача. У разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг утримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення; не уточнювати номер рахунку та/або код утримувача. У такому разі надавач платіжних послуг утримувача зобов`язаний повернути кошти надавачу платіжних послуг платника не пізніше наступного робочого дня після їх надходження із зазначенням причини повернення. Зважаючи на наведені норми Закону про платіжні послуги у разі, якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів відповідачу, відомості про нього, як про належного отримувача кредиту не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулась.
У зв`язку з наведеним, довідка ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 1-2401 від 24.01.2025 про перерахування коштів кредиту на кредитну картку відповідачки, що долучена позивачем до матеріалів справи, є належним доказом, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування, як доказ перерахування грошових коштів за кредитним договором.
Отже, зазначений вище кредитний договір є укладеним і за його умовами відповідачка мала зобов`язання перед кредитодавцем ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повернути кредит: 4000,00 грн не пізніше строку, вказаного у п. 1.3 договору та сплачувати проценти (плату за кредитом) кожні 30 днів відповідно до умов договору та Графіку платежів за стандартною ставкою 1,50 % в день (п. 1.4.1), протягом усього строку кредитування за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки, яка становить 0,01 % та діє виключно за умови сплати процентів до 07.06.2024, що визначено п. 1.4.2 Договору. 
Представником позивача також долучено належні та допустимі докази, що у відповідності до вимог закону, товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4633656 від 09.05.2024 на суму заборгованості, визначену в Реєстрі боржників в розмірі 19859,28 грн, до якої включено: 3999,99 грн – кредит; 13859,29 грн –відсотки; 2000,00 грн – штраф. 
Судом ретельно перевірений розрахунок заборгованості за кредитним договором № 4633656 від 09.05.2024, який складено первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у відношенні відповідачки та встановлено наступне. 
У зв`язку з тим, що відповідачка станом на 03.06.2024 сплатила платіж у розмірі 10,41 грн, сума якого у розмірі 10,40 грн була зарахована на сплату процентів за зниженою ставкою 0,01 % з дати надання кредиту по 03.06.2024 та 0,01 грн на сплату кредиту. Оскільки в подальшому відповідачка не сплачувала проценти за користування кредитом кожні 30 днів, як було визначено договором, кредитодавець ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у відповідності до п. 1.4.1 кредитного договору здійснив нарахування процентів за користування кредитом з 08.06.2024 по 24.01.2025, що є датою відступлення права вимоги позивачу, за стандартною процентною ставкою 1,50 % за кожний день користування кредитом. 
Визначаючи розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідачки, суд виходить з наступного.
22.11.2023 було прийнято Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023. Вказаним Законом внесено зміни та доповнення і до Закону України № 1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування».
Зокрема, ст. 8 Закону України № 1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,00 %.
Пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів ? 2,5 %; протягом наступних 120 днів ? 1,5 %. 
Водночас, частиною 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Таким чином положення пункту 2 розділу II та пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» застосовуються до кредитних договорів, укладених до 24.12.2023, якщо строк їх дії було продовжено після цієї дати. До кредитних договорів, укладених після 24.12.2023, підлягає застосуванню ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено, що максимальна денна процентна ставка не може перевищувати 1 %, розрахованих згідно з частиною четвертою цієї ж статті.
Оскільки кредитний договір № 4633656 був укладений 09.05.2024, тобто після набрання чинності Законом України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальна денна процентна ставка за кредитом для відповідачки не могла перевищувати 1,00 %.
Суд, у відповідності до вимог зазначеного Закону та в межах строку, протягом якого здійснено нарахування процентів первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», визначає суму заборгованості за процентами наступним чином. За період з 04.06.2024 по 07.06.2024 розмір процентів за користування кредитом становить 1,60 грн (3999,99 грн х 0,01 % х 4 дні) (п. 1.4.2 Договору). За період з 08.06.2024 по 24.01.2025 розмір процентів за користування кредитом становить 9237,69 грн (3999,99 грн х 1,00 % х 231 днів). Таким чином. заборгованість за процентами за користування кредитом становить 9239,29 грн.
З огляду на вищевикладене загальна сума заборгованості за кредитним договором № 4633656 від 09.05.2024, яка стягується судом з відповідачки на користь позивача, складає 13239,28 грн, з яких: 3999,99 грн – заборгованість по кредиту; 9239,29 грн – проценти за користування кредитом.
Щодо нарахованого штрафу у розмірі 2000,00 грн, суд враховує положення Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18 та передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні вимог в частині стягнення з відповідачки штрафу у розмірі 2000,00 грн.
За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2422,40 грн, у розмірі визначеному у ст. 4 Закону про судовий збір, що підтверджується банківською квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету. 
Позивачем визначено ціну позову сумою стягнення 19859,28 грн. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги частково на суму 13239,28 грн, що становить 66,67 % від ціни позову, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1615,01 грн (2422,40 грн х 66,67 %).
На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»заборгованість за кредитним договором № 4633656 від 09.05.2024 у розмірі 13239 (тринадцять тисяч двісті тридцять дев`ять) грн 28 коп. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»судовий збір в розмірі 1615 (одна тисяча шістсот п`ятнадцять) грн 01 коп. 
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», адреса місцезнаходження: вул. Іллінська, буд. № 8, м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ 37616221;
відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя        В.В. Хасанова