Справа № 638/10915/25
Провадження № 2/638/1625/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді      Цвірюка Д.В., 
за участю секретаря  Рудської В.П.,
відповідача   ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду міста Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором №002/11918887-SP від 08.10.2021 року у загальному розмірі 17 193,95 гривень, а також понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.10.2021 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №002/11918887-SP, шляхом підписання заяви-анкети №734927 щодо приєднання до Публічної пропозиції на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank, в якій просила відкрити їй поточний рахунок та встановити ліміт кредитування. Відповідно до заяви №734927 про приєднання до Публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» ОСОБА_1 підтвердила, що приймає (акцептує) всі умови Публічної пропозиції (оферти) AT «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», яка розміщена разом з додатками, в тому числі, але не виключно, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту на сайті банку за посиланнями https://tascombank.ua/ та https://sportbank.com.ua, які вона разом з додатками отримала в мобільному додатку «Sportbank» та з якими вона ознайомлена, повністю згодна, зміст розуміє, положень якої зобов`язалась неухильно дотримуватися. Акцептована відповідачем публічна пропозиція разом з даною заявою-анкетою складають Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Відповідачу було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку. 04.04.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №НІ/11/17-Ф за яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором №002/11918887-SP від 08.10.2021 року. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №002/11918887-SP від 08.10.2021 року ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАзПБ» в сумі 17 193,95 грн., з яких: 9227,26 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 7966,69 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0 грн. - заборгованість за комісією; 0 грн. - сума заборгованості за пенею. На підставі викладеного позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що позивачем не доведено факту набуття права вимоги за кредитним договором №002/11918887-SP від 08.10.2021 року, оскільки в акті приймання-передачі реєстру прав вимог відсутні відомості про кількість позичальників та загальну суму заборгованості що передається. Крім того, наданий витяг з реєстру прав вимог щодо її заборгованості не містить печатки АТ «Таскомбанк». Також зазначає, що у розрахунку заборгованості не наведено обґрунтованих підстав формування заборгованості. При цьому жодних повідомлень ні від АТ «Таскомбанк», ні від позивача про відступлення права вимоги вона не отримувала.
Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Також, враховуючи те, що Реєстр боржників містить інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, Позивачем надано Виксерокопіювання (Витяг) з Реєстру боржників, що містить лише дані Відповідача, інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб. На підставі викладеного доводи відповідача вважає необґрунтованими та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідачем подано до суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначила, що матеріали справи містять суперечності в розрахунку заборгованості, наданий АТ «Таскомбанк» розрахунок заборгованості не маже вважатися доказом по справі, оскільки він не оформлений належним чином. 
12.06.2026 року відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності, в обґрунтування якої зазначила, що останній платіж за кредитним договором здійснено 08.02.2022 року, позивач звернувся до суду 21.05.2025 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Ухвалою суду від 16.06.2025 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалами суду від 11.11.2025 року та 26.12.2025 року витребувано у позивача докази по справі.
Ухвалою суду від 27.04.2026 року поновлено судовий розгляд у справі та витребувано у позивача докази по справі.
Ухвалою суду від 01.06.2026 року повторно витребувано у позивача докази по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав.
Відповідач в судовому засіданні не заперечувала факт укладання кредитного договору, відкриття карткового рахунку та користування кредитним лімітом, при цьому просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши вступне слово відповідача, з`ясувавши обставини, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 08 жовтня 2021 року ОСОБА_1 підписала заяву-анкету №734927 щодо приєднання до Публічної пропозиції на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», в якій просила відкрити їй поточний рахунок та встановити ліміт кредитування.
Відповідно до заяви №734927 про приєднання до Публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» ОСОБА_1 підтвердила, що приймає (акцептує) всі умови Публічної пропозиції (оферти) AT «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», яка розміщена разом з додатками, в тому числі, але не виключно, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту на сайті банку за посиланнями https://tascombank.ua/ та https://sportbank.com.ua, які вона разом з додатками отримала в мобільному додатку «Sportbank» та з якими вона ознайомлена, повністю згодна, зміст розуміє, положень якої зобов`язалась неухильно дотримуватися. Акцептована відповідачем публічна пропозиція разом з даною заявою-анкетою складають Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank».
Відповідачу було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку, строк користування – на вимогу, крім суми кредиту, яка сплачується не пізніше останнього робочого дня календарного місяця наступного за календарним місяцем, в якому виникла заборгованість. Цільове призначення кредиту - на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб.
Відповідно до п.10.1. Публічної пропозиції (оферти) AT «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про відкриття поточного рахунку та видачу та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», клієнт підписанням заяви-анкети в повному обсязі умови публічної пропозиції (разом з усіма додатками), в тому числі умови щодо кредитування рахунку та приймає (підписує) паспорт споживчого кредиту. При цьому, сторони погоджуються, що умови договору в частині кредитування рахунку, які приймає клієнт містять всі істотні умови договору про надання споживчого кредиту, обов`язковість яких визначена законодавством України, в тому числі загальний ліміт кредитування рахунку, в межах якого відповідно до умов договору банком для клієнта встановлюється ліміт кредитування рахунку.
Пунктом 10.5. Публічної пропозиції (оферти), підтвердженням погодження клієнтом встановленого ліміту кредитування рахунку/зміни ліміту кредитування є здійснені клієнтом операції з розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів та/або здійснення безготівкового переказу після встановлення або зміни ліміту кредитування рахунку.
Згідно з п.10.6. Публічної пропозиції (оферти), клієнт може відмовитись від одержання кредиту шляхом не допущення здійснення операцій за рахунком за рахунок кредиту та/або ініціювати скасування ліміту кредитування рахунку шляхом направлення відповідного повідомлення узгодженими каналами зв`язку. Клієнт може також ініціювати зменшення/встановлення нульового ліміту кредитування рахунку шляхом ініціювання таких змін в мобільному додатку «Sportbank». Зміна ліміту кредитування рахунку здійснюються банком протягом 48 годин шляхом відображення банком в мобільному додатку «Sportbank» нового розміру ліміту кредитування рахунку. 
Відповідно до п.10.10. Публічної пропозиції (оферти), за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти. Тип процентної ставки - фіксована. Розмір процентної ставки, вказується в тарифах та залежить від виду операцій, які здійснює клієнт за рахунок кредиту та терміну фактичного користування кредитом. Розмір процентної ставки може бути змінений шляхом внесення змін до даної публічної пропозиції в порядку, передбаченому розділом 11 публічної пропозиції. Розмір орієнтовної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості Кредиту, що надається в межах Ліміту Кредитування рахунку, відповідають розмірам цих значень зазначеним в Паспорті споживчого кредиту щодо кредитування рахунку споживача в рамках проекту «sportbank».
Як вбачається з матеріалів справи, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 ОСОБА_1 мала заборгованість перед АТ «ТАСКОМБАНК» в сумі 17 193,95 грн., з яких: 9227,26 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 7966,69 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0 грн. - заборгованість за комісією; 0 грн. - сума заборгованості за пенею.
Згідно з розрахунком заборгованості кредитним договором №002/11918887-SP від 08.10.2021 року ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАзПБ» в сумі 17 193,95 грн., з яких: 9227,26 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 1966,69 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0 грн. - заборгованість за комісією; 0 грн. - сума заборгованості за пенею.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Позивач надав докази відступлення прав вимоги від первинного кредитора правонаступнику.
Так, зокрема, згідно з матеріалами, наданими позивачем, 04.04.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАзПБ» укладено Договір факторингу №HI/11/17-Ф від 04.04.2024 року, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАзПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАзПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки - обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. 
Згідно з п. 2.3. Договору, відступлення Права Вимоги і всіх інших прав, належних АТ «ТАСКОМБАНК» за Кредитними договорами, Договорами Поруки та їх перехід від АТ «ТАСКОМБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАзПБ» відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку №2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «ФК «ЄАзПБ» згідно п. 3.1 цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАзПБ» стає кредитором щодо Позичальників стосовно боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимог підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «ФК «ЄАзПБ» Прав Вимоги Боргу та є невід`ємною частиною Договору факторингу.
Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 року Реєстру Прав Вимог ТОВ «ФК «ЄАзПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 193,95 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
При цьому відповідач в судовому засіданні не заперечувала факт укладання кредитного договору та підтвердила, що користувалась кредитним лімітом.
На підтвердження виконання обов`язку кредитора щодо надання коштів, позивачем надано виписку по особовому рахунку кредитного договору №002/11918887-SP від 08.10.2021 року.
У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Таким чином, виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором (правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15ц).
Відповідно до Постанови Верховного Суду від 07.06.2023 року по справі №234/3840/15 визначено, що непогодження (незгода) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Незгода Відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій «контррозрахунок».
Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку.
Таким чином, відповідачем не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та у відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору.
У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована.
Щодо доводів відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Крім того, частинами 1, 3 ст.264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було доповнено п. 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Частиною 1 ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, було неодноразово продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ по 30.06.2023 року.
Постановою КМУ від 27.06.2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно з 12.03.2020 року по 30.06.2023 рік.
Разом з цим, відповідно Закону України№ 2120-IXвід 15.03.2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено розділом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, якій неодноразово було продовжено та який діє до тепер.
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Кредитний договір було укладено 08.10.2021 року в той час, як позивач звернувся до суду 12.06.2025 року, враховуючи зупинення перебігу строку позовної давності у зв`язку з карантином на території України та введенням воєнного стану в Україні, посилання відповідача на пропуск строку позовної давності не заслуговує на увагу суду.
Отже, з урахуванням наведених вище правових норм, строк позовної давності позивачем не було пропущено.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.
При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.
У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи
Положеннями ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. 
Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до статті 141 ЦПК України. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 76-81, 133-141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -
ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованостіза кредитним договором №002/11918887-SP від 08.10.2021 року у загальному розмірі 17 193 (сімнадцять тисяч сто дев`яносто три) гривні 95 копійок, яка складається із заборгованості по тілу кредиту – 9227,26 грн., заборгованості по відсоткам – 7966,69 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Сторони:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя:    Д.В.Цвірюк