Справа № 346/959/26
Провадження № 2/346/1582/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

07 липня 2026 р.	м. Коломия 	

Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючого судді Сольського В.В.,
за участю секретаря судового засідання Пігуляк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
у с т а н о в и в:
Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.06.2024 року між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 13271. Відповідно до умов договору, відповідач отримала кредит у розмірі 7 000,00 гривень, строком на 365 днів (до 26.06.2025 року), із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,50 % від суми кредиту за кожен день користування.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором становить: 7 000,00 грн – заборгованість, 38 325,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами.
Ухвалою суду від 02 березня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Представник позивача Руденко К.В. подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. 
Відповідач ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи у судове засідання повторно не з`явилася.
Крім того, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке:
Судом встановлено, що 26.06.2024 року між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 13271. Відповідно до умов договору, відповідач отримала кредит у розмірі 7 000,00 гривень, строком на 365 днів (до 26.06.2025 року), із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,50 % від суми кредиту за кожен день користування.
Пунктом 1.5. Договору дата видачі кредиту 26.06.2024 року.
Пунктом 1.8. Договору Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , що належить Позичальникові.
Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://kltcredit.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п.6.1).
Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 926489 направлявся відповідачу 26.06.2024 року о 10:54:34 год., шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер телефону НОМЕР_2 , який зазначений в Кредитному договорі.
Кредитні кошти в розмірі 7 000,00 грн були переказані відповідачу 26.06.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «А-БАНК», що підтверджується довідкою платіжної установи.
Згідно з інформацією, наданою 20.03.2026 року АТ «А-БАНК», на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , фінансовий номер НОМЕР_2 , що знаходиться в її анкетних даних. 26.06.2026 року на дану картку зараховано грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн (а.с.119).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Правовими нормами ст.ст. 526, 527 і 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У ст. 3 указаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч.ч. 3, 4, 6 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Правовими нормами ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ст.ст. 12 і 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ч. 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Позивачем ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» для підтвердження заборгованості в розмірі 45 325,00 гривень надано Детальний розрахунок заборгованості (щоденні нарахування і погашення), згідно якого загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за сумою кредиту становить 45 325,00 гривень, із них: строкова заборгованість за сумою кредиту 7000,00 гривень; 38 325,00 гривень прострочена заборгованість за не сплаченими процентами за користування кредитом. 
Вирішуючи питання про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 38 325,00 грн суд зазначає, що вказані вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 % .
Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом № 3498-IX), а також за договорам строк кредитування за яким буде продовжено після 24.12.2023 року, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність перерахунку денної процентної ставки за даним кредитним договором враховуючи ч.5 ст.8 та п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими процентами підлягає частковому задоволенню в розмірі 27 510 грн (з 26.06.2024 по 20.08.2024 = 7 000 х 1,5 % х 56 дн. = 5 880 грн; з 21.08.2024 по 26.06.2025 = 7 000 х 1% х 309 дн. = 21 630 грн).
Відповідачем не надані докази для спростування правильності наданого позивачем ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором.
За викладених обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 34 510,00 гривень заборгованості за кредитним договором № 13271 від 26.06.2024 року за нарахованими і не сплаченими процентами.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір у розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 2 027,43 грн.
Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» надані (в копіях) укладений із адвокатом Руденком К.В. Договір про надання юридичних послуг № 16/09-2024 від 16 вересня 2024 року, Акт прийому-передачі наданих послуг № 1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 16/09-2024 від 16 вересня 2024 року. Відповідно до наданих документів вартість витрат на правничу допомогу ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» складає 10 000,00 гривень. 
Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 4 000 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 610, 612, 625, 629, 1054 і 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 281, 282, 284, 288, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором № 13271 від 26.06.2024 року в розмірі 34 510,00 гривень.
В решті частин позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» сплачений судовий збір у розмірі 2 027,43 грн та 4 000 грн витрат на правову допомогу. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленим цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ», адреса: м. Київ, вул. Соломянська, буд. 2, прим. 04, ЄДРПОУ 40076206.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Суддя: 	Сольський В. В.