Справа № 352/914/26
Провадження № 2/352/996/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді  Кузьменка С.В.,
за участю 
секретаря судового засідання    Кукули О.С.

розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Коллектор»
до  ОСОБА_1 

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження та процесуальні рішення
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2026 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Новий Коллектор» (далі – Позивач) до ОСОБА_1 (далі- Відповідач) про стягнення заборгованості за договором в сумі 42759 гривень 15 копійок та розгляд справи призначено на 11 травня 2026 року.
04 травня 2026 року до Суду повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення Відповідачеві із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».
11 травня 2026 року розгляд справи відкладено на 02 липня 2026 року в зв`язку із неявкою Відповідача, який повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
02 липня 2025 року в судове засідання не з`явились Позивач та Відповідач. 
Представник Позивача подав клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою його реєстрації та розміщенням 15 травня 2026 року оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України.
При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання.
Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19.
Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подав відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 02 липня 2026 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. 
02 липня 2026 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 07 липня 2026 року.

ІІ. Стислий виклад позиції сторін
Позивач зазначає, що 10 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №5524806, підписаний електронним підписом позичальника, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 11200 гривень в безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної банківської картки,на строк 360 днів, із встановленою стандартною процентною ставкою 0,95% за кожний день користування кредитом. Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
27 січня 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Позивачем було укладено договір факторингу №С7-270126-1, відповідно до умов якого до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №5524806 від 10 травня 2025 року.
У звязку з неналежним виконанням умов договору кредиту утворилася заборгованість у розмірі 42759 гривень 15 копійок, з яких: 11199 гривень 99 копійок заборгованість за тілом кредиту, 25959 гривень 16 копійок заборгованість за відсотками та 5600 гривень заборгованість по штрафу.
Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь:
- заборгованість за кредитним договором №5524806 в розмірі 42759 гривень 15    копійок;
- понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 2662 гривні 40 копійок та витрати понесених внаслідок відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу у розмірі 252 гривні 18 копійок.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав.

ІІІ. Докази, досліджені судом
1.Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10 травня 2025 року
ТОВ «Лінеура Україна» та Відповідачем укладено договір № 5524806 на суму 11200 гривень, строком на 360 днів (04 травня 2026 року кінцева дата повернення кредиту), стандартна процентна ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом, денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 0,9778%. Комісія за надання кредиту становить 1 120,00 гривень.
2.Додаток №1 Графік платежів до договору №5524806 від 10 травня 2025 року, згідно із яким Відповідач має повернути кредит 04 травня 2026 року.
3. Паспорт споживчого кредиту відповідно до якого сума кредиту становить 11200 гривень строком на 360 днів, (дата повернення кредиту 04 травня 2026 року), стандартна процентна ставка: 346,75 % річних (або 0,9500 % в день), комісія за надання кредиту 1120 гривень.
4. Відповідно до повідомлення ТОВ «Пейтек» від 27 січня 2026 року, ТОВ «Лінеура Україна» було надано фінансову послугу з перерахування 11200 гривень на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , банк екваєр АТ «ПУМБ», за кредитним договором №5524806 від 10 травня 2025 року 
5. Договір факторингу № С7-270126-1 від 27 січня 2026 року, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» відступило на користь Позивача право вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників.
6. Додаток №2 до договору факторингу № С7-270126-1 від 27 січня 2026 року перелік №1, відповідно до якого під порядковим номером 703 значиться Відповідач.
7. Акт прийняття-передачі переліку №1 до договору факторингу № С7-270126-1 від 27 січня 2026 року.
8. Платіжне доручення № 37204767222222706 від 27 січня 2026 року, відповідно до якої Позивач переказав на рахунок ТОВ «Лінеура Україна» кошти у розмірі 2354374,57 гривень, призначення платежу плата ціни продажу за відступлення Права вимоги, згідно Договору факторингу №C7-270126-1 від 27 січня 2026 року, без ПДВ.
9. Розрахунок заборгованості за договором №5524806 від 10 травня 2025 року, відповідно до якого станом на 27 січня 2026 року заборгованість Відповідача перед Позивачем становить: 42759,15 гривень, а саме: 11199,99 гривень – прострочена заборгованість за кредитом, 25959,16 гривень – прострочена заборгованість за нарахованими процентами та 5600 гривень – прострочена заборгованість по штрафу.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом
10 травня 2025 року між Відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна» укладено кредитний договір №5524806 на суму 11200 гривень, строком на 306 днів (04 травня 2026 року кінцева дата повернення кредиту), стандартна процентна ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом, денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 0,9778%. Комісія за надання кредиту становить 1 120,00 гривень (пункти ІІІ.1 - ІІІ.3 цього Рішення).
10 травня 2025 року ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало Відповідачу кошти в розмірі 11200 гривень, що підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек» (пункт ІІІ. 4 Рішення).
Позивач набув право вимоги на підставі укладеного договору факторингу № С7-270126-1 від 27 січня 2026 року, що підтверджується договором, платіжною інструкцією та актом прийняття-передачі переліку (пункт ІІІ.5-ІІІ.8 Рішення).
Згідно із розрахунком, наданим Позивачем, станом на 27 січня 2026 року заборгованість Відповідача перед Позивачем становить: 42759,15 гривень, а саме: 11199,99 гривень – прострочена заборгованість за кредитом, 25959,16 гривень – прострочена заборгованість за нарахованими процентами та 5600 гривень – прострочена заборгованість по штрафу (пункт ІІІ.9 Рішення).
На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості.

V. Висновки суду
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем не виконано умови укладених Договорів та не повернуто Позивачеві отримані кошти.
Факт отримання коштів підтверджується договорами та довідками про переказ коштів на картковий рахунок Відповідача.
Права вимоги заборгованості за вказаними кредитними договорами перейшло до Позивача на підставі укладеного договору факторингу ( пункти ІІІ.5-ІІІ.8 цього Рішення).
Таким чином, Позивачем надано докази щодо наявності у Відповідача перед ним заборгованості за кредитним договором №5524806 за тілом кредиту в сумі 11199,99 гривень.

щодо розміру заборгованості за процентами
Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4528/16 ( пункти 81-85) що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Суд бере до уваги вищевказані висновки Верховного Суду та вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом може здійснюватися на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України виключно протягом строку дії договору.
При визначенні розміру процентів Суд звертає увагу, що укладений договір є договором споживчого кредитування.
Як встановлено в ході розгляду справи, кредитний договір №5524806 укладено 10 травня 2025 року із стандартною процентною ставкою: 0,95% в день від суми кредиту за кожен день.
Таким чином, розмір процентної ставки становить:
З 10 травня 2025 року по 28 травня 2025 року становить 2021,60 гривень (19 днів * (11200 гривень * 0,95 %).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №5524806 Відповідач 28 травня 2025 року сплатив: нараховані відсотки в розмірі 2021,60 гривень, тіло кредиту в розмірі 1 копійки та комісію за надання кредиту в розмірі 1120 гривень (пункт ІІІ.9 цього Рішення).
З 29 травня 2025 року по 27 січня 2026 року становить 25959,16 гривень (244 днів * (11199,99 гривень * 0,95 %)
Відповідно, загальний розмір заборгованості за процентами становить 25959 гривень 16 копійок, в зв`язку із чим в цій частині позов підлягає задоволенню

щодо штрафу
Відповідно до пункту 18 Розділу Прикінцеві та Перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Таким чином, хоча Відповідач і порушив зобов`язання, однак, враховуючи, що кредитний договір укладено під час дії воєнного стану , він звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, в зв`язку із чим Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в сумі 5600 гривень.
У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.
Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суда не надав.
Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у стягненні комісії за надання кредиту в розмірі 5600 гривень та задоволення позову в іншій частині. 

VI. Щодо судового збору
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 гривень.
Позов задоволено в сумі 37159,15 гривень, що становить 86,9% від суми заявлених вимог.
86,9 % від суми сплаченого судового збору становить 2313 гривень 63 копійки.
Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати, які складаються із судового збору, в сумі 2313 гривень 63 копійки.  

Крім того, Позивач просить стягнути витрати, понесені внаслідок відправлення копії позовної заяви з додатками Відповідачеві засобами поштового зв`язку 
Виключний перелік видів судових витрат визначений статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України, до якого не відносяться витрати на скерування копії позовної заяви Відповідачеві.
Таким чином, підстави для стягнення цих витрат з Відповідача відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 133, 141, 258, 259, 265, 268, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити частково в позові товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по штрафах в сумі 5600 гривень.
В іншій частині позов товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" до ОСОБА_1 задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" заборгованість за договором №5524806 від 10 травня 2025 року в розмірі 37159 (тридцять сім тисяч сто п`ятдесят дев`ять) гривень, 15 (п`ятнадцять) копійок, в тому числі:
-заборгованість за тілом кредиту в сумі 11199 (одинадцять тисяч сто дев`яносто дев`ять) гривень 99 (дев`яносто дев`ять) копійок;
-заборгованість за відсотками в сумі 25959 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 16 (шістнадцять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор"судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 2313 (дві тисячі триста тринадцять) гривні 63 (шістдесят три) копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

ПОЗИВАЧ: товариство з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор", місцезнаходження: місто Київ, вулиця Алмазова Генерала, будинок 13, офіс 601, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43170298.

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя          Сергій КУЗЬМЕНКО