Справа № 464/3504/26
пр.№ 1-кп/464/399/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2026 Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62025170040018748 від 21.10.2025 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Губин, Локачинського району, Волинської області, українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, неодружений, військовослужбовець, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , 

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 24.08.2025 близько 13:24 год. вчиняючи дезертирство, тобто самовільно залишаючи позиції СП «РЕДБУЛ» в районі н.п. Степне Сумського району Сумської області разом із ввіреною йому зброєю та боєприпасами, а саме із автоматом АК-74 калібру 5,45 мм № НОМЕР_1 у комплекті вартістю 4579,61 грн, патронами 5,45 мм. зі звичайною кулею ПС гс інд. 7Н6 п.зб.б/вд. у кількості 500 шт. вартістю 117,13 грн. за 1 шт., ручними гранатами осколково дистанційної дії РГО-Ф1-Д у кількості 5 шт. вартістю 1690 грн. за 1 шт., залишив згодом їх без нагляду, а також вчиняючи дезертирство залишив без нагляду на позиції і інше військове майно яке було йому ввірене в умовах воєнного стану усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, тобто діючи із злочинною недбалістю, в порушення пунктів 11, 34 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України та ст.ст. 9, 11. 16, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та чинного законодавства України, не забезпечив схоронність ввіреного йому майна, а саме автомата АК-74 калібру 5,45 мм №6735490-90 у комплекті вартістю 4579,61 грн, патрони 5,45 мм. зі звичайною кулею ПС гс інд. 7Н6 п.зб.б/вд. у кількості 500 шт. вартістю 117,13 грн. за 1 шт., ручні гранати осколково дистанційної дії РГО-Ф1-Д у кількості 5 шт. вартістю 1690 грн. за 1 шт., сумки-підсумки бойової «Г» вид 5 у кількості 1 шт. вартістю 352 грн., сумки-підсумки бойової – А В5 ТА-30 у кількості 2 шт. загальною вартістю 792 грн., сумки-підсумки для предметів гігієни ҐВ5 у кількості 1 шт. вартістю 609,96 грн., сумки-підсумки розкладної універсальної В6 у кількості 1 шт. вартістю 430 грн., РПС у кількості 1 шт. вартістю 918 грн., рукавичок тактичних 1 пари вартістю 684 грн., бронежилету Т2 у кількості 1 шт. вартістю 28490 грн., шолома ББ у кількості 1 шт. вартістю 7493 грн., рюкзака бойового у кількості 1 шт. вартістю 1059 грн., фляги індивідуальної у кількості 1 шт. вартістю 353,94 грн., чохла до фляги у кількості 1 шт. вартістю 411 грн., казанка у кількості 1 шт. вартістю 403,02 грн., килима спального у кількості 1 шт. вартістю 370 грн., мішка спального у кількості 1 шт. вартістю 4098 грн., сидіння польового ізоляційного у кількості 1 шт. вартістю 93 грн., окулярів захисних балістичних у кількості 1 шт. вартістю 1456,82 грн., наколінників та наколітників 1 комплект вартістю 838,41 грн., окулярів-маски у кількості 1 шт. вартістю 1693,85 грн., дощовика пончо у кількості 1 шт. вартістю 693,30 грн. відсутність якого була виявлена 13:24 год. 24.08.2025, чим спричинив матеріальну шкоду військовій частині НОМЕР_2 на загальну суму 122 833, 91 грн., чим вчинив втрату ввіреної для службового користування зброї, бойових припасів та іншого військового майна внаслідок порушення правил його зберігання в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України визнав.Вказав на те, що 24.08.2025 переживаючи за своє життя залишив військові позиції, не забезпечив схоронність ввіреної йому зброї, боєприпасів та втатив їх. Цивільний позов визнає повністю. Просить суворо не карати, не позбавляти волі, зазначив, що продовжить нести військову службу.
Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчинені кримінального правопорушення, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного кримінального правопорушення.
Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчиненні інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 413 КК України - втраті ввіреної для службового користування зброї, бойових припасів та іншого військового майна внаслідок порушення правил його зберігання в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому  ОСОБА_3 , суд враховує, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, діючий військовослужбовець. 
Обставини, які пом`якшують покарання судом не встановлено. 
Обставинини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, а також те, що обвинувачений діючий військовослужбовець, раніше не судимий, вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 3 ст. 413 КК України у виді позбавлення волі.
На переконання суду, вищевказане покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Одночасно, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість злочину, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та призначенням іспитового строку, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1, ч. 3 ст.76 КК України.
Львівською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регуону в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_2 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.413 КК України, згідно якого просить стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, в особі Військової частини НОМЕР_2 кошти в сумі 767 185,40 грн.
Оскільки в судовому засіданні встановлена винуватість ОСОБА_3 у спричинені державі, в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_2 матеріальної шкоди шляхом втрати майна, яке належало потерпілому, відтак цивільний позов є підставним та підлягає задоволенню, шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь держави, в особі Військової частини НОМЕР_2 завданої матеріальної шкоди у розмірі 767 185,40 грн.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Витрати на проведення судової експертизи та речові докази відсутні. 
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, 

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.413 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на  ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за  ОСОБА_3 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира військової частини НОМЕР_3 , у разі зміни місця служби – на командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби – контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.
Цивільний позов Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_2 до  ОСОБА_3 задоволити.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь держави, в особі Військової частини НОМЕР_2 матеріальну шкоду у розмірі 767 185,40 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівської апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя    ОСОБА_1