Справа № 595/985/26
Провадження № 3/595/202/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2026 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
02 липня 2026 року о 01 год. 49 хв. в м. Бучач по вул. Грушевського, 1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW», д.нз. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота; поведінка не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер 6810 та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Рекуш О.Р. подав 03 серпня 2026 року до суду письмове клопотання про повернення матеріалів справи для належного оформлення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №708389 від 02 липня 2026 року, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено, що останній проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Водночас місцем реєстрації та постійного проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також, 25 серпня 2026 року до суду захисником  ОСОБА_1 - адвокатом Рекушем О.Р. подано клопотання про закриття провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вмотивоване тим, що із протоколом та матеріалами, що містяться в адміністративній справі, ОСОБА_1 не погоджується, оскільки працівниками поліції допущено ряд порушень та докази його вини в сукупності є недостатніми для притягнення особи до адміністративної відповідальності з наступних підстав. Матеріали даної адміністративної справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та здійснював рух. Крім того, пропозиція поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в лікарні є такою, що суперечить вимогам Інструкції. Також матеріали даної адміністративної справи взагалі не містять відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так в медичному закладі. Крім того, усі відеофайли надані суду в копіях файлів фіксації події правопорушення, не підписані електронним підписом відповідного суб`єкта владних повноважень, тому не можуть враховуватись судом в якості допустимих та достатніх електронних доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більше того, будучи затриманою особою, на ОСОБА_1 у відсутності захисника та, не роз`яснивши йому вимоги ст. 268 КУпАП, поліцейськими складається протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №708389 від 02 липня 2026 року. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП,оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду. Таким чином, в судовому засіданні під час розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не знайшов свого підтвердження факт зупинки працівниками поліції т/з від керуванням ОСОБА_1 , а також правомірності здійснення адміністративного затримання та подальшого складення адміністративних матеріалів, а тому не можна погодитися з висновками працівника поліції про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зважаючи на викладене, адвокат просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі ст. 247 КУпАП.
Присутній у судовому засіданні захисник особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Рекуш О.Р. вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав з підстав, зазначених у письмовому клопотанні. Також підтримав подані ним клопотання та просив справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі ст. 247 КУпАП.
Суд, ознайомившись із письмовими клопотаннями захисника - адвоката Рекуша О.Р., заслухавши його пояснення в судовому засіданні, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку. 
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 
Згідно з п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил. 
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону № 580-VIII, поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
У відповідності до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Незважаючи на заперечення захисником Рекушем О.Р. вини ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 708389 від 02 липня 2026 року, де ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, викладено суть правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить відеозапис, долучений до матеріалів справи. У графі протоколу «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» здійснено запис особи, яка склала протокол «відмовився»;
- рапортом старшого інспектора чергового відділення поліції № 2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Шуї В.С. від 02 липня 2026 року;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного стосовно ОСОБА_1 , згідно якого в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота; поведінка не відповідала обстановці;
- направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, адресованого КНП «Бучацька міська лікарня» Бучацької міської ради від 02 липня 2026 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі;
- відеозаписами на оптичному диску, з яких слідує, що працівниками поліції зафіксовано факт руху автомобіля та здійснено його зупинку. Згідно відеозапису із відеореєстратора патрульної поліції, після зупинки автомобіля та під час розмови із працівником поліції із зупиненого автомобіля з місця водія виходить ОСОБА_1 . Інших осіб, які б перебували в автомобілі, на відеозаписах не встановлено. Причина зупинки – керування автомобілем під час комендантської години. Працівником поліції під час розмови із ОСОБА_1 виявлено в останнього знаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук. На запитання працівника поліції водій визнав вживання алкоголю напередодні, сказав, що пив біля шостої години пиво. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. 
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є грубим умисним порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.
Наведеними вище письмовими доказами, достовірність яких в суду не викликає сумнівів, а також матеріалами відеофіксації у повній мірі стверджується вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Стосовно клопотання захисника про направлення матеріалів справи на дооформення через допущену поліцейським при складанні документів помилку в зазначені адреси проживання ОСОБА_1 , суд у задоволенні такого відмовляє, оскільки вказаний недолік усунутий в судовому засіданні шляхом долучення захисником до матеріалів справи витягу з реєстру територіальної громади № 2026/013008840 про підтвердження місця реєстрації ОСОБА_1 . Зазначений недолік не впливає на результати розгляду матеріалів справи, він врахований під час розгляду справи, відтак підстави для повернення матеріалів на дооформлення відсутні.
Заперечення захисника Рекуша О.Р. з приводу керування транспортним засобом  ОСОБА_1 спростовуються відеозаписами, дослідженими у судовому засіданні.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції та порушень вимог ст. 266 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу.
На думку суду, дії працівників поліції узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, а кваліфікація дій ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам норми ч.1 ст. 130 КУпАП.
Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, що працівники поліції обмежували права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушували свої службові обов`язки та порушували положення Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 або Конституцію чи закони України, в суді не надано.
Також суд звертає увагу, що на відеозаписі, дослідженому у судовому засіданні, Микуляк М.І. вимагав надати адвоката, на що працівник поліції неодноразово роз`яснював ОСОБА_1 зміст його прав, зокрема його право на юридичну допомогу, а саме самостійне залучення до розгляду справи адвоката. 
Згідно визначених статтею 268 КУпАП прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 має право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Участь у даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у суді бере захисник – адвокат Рекуш О.Р., отже, водій скористався своїм правом на юридичну допомогу.
Доводи захисника щодо недопустимості та достатності доказу - оптичного диску з відеозаписами, оскільки усі відеофайли надані суду в копіях файлів фіксації події правопорушення та не підписані електронним підписом відповідного суб`єкта владних повноважень, є безпідставними з огляду на таке. Так, долучений до матеріалів справи в якості доказу оптичний диск з відеозаписами було виготовлено відділенням поліції у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у справі про адміністративне правопорушення та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається на вказаній камері в електронному вигляді у виді файлу. Також суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено підписання відеофайлу з нагрудної камери поліцейського електронним цифровим підписом при направлені до суду на розгляд матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відтак, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 708389 від 02 липня 2026 року складений у відповідності до вимог чинного законодавства, а викладені у ньому обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, натомість доводи заперечень сторони захисту судом розцінюються критично, позаяк такі мають формальний характер та зводяться до власної оцінки сторони захисту щодо фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути його підзахисним установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Як слідує з довідки № 87317-2026 від 07 липня 2026 року, виданої т.в.о. заступника начальника – начальника СВГ відділення поліції № 2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області О.Добропольським, згідно даними ІП «АДМІНПРАКТИКА» ІТС ІПНП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Новоставці Чортківського району, отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 . 
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За встановлених обставинах при накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, те, що ОСОБА_1 за віком та станом здоров`я є працездатним, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також відповідатиме характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.
У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ст. 130 ч. 1, 254, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд –

ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. 
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу може бути подано до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Л.  І.  Созанська