Ічнянський районний суд Чернігівської області  

Провадження № 3/733/581/26
Єдиний унікальний №733/1394/26
Постанова 
Іменем України
10 вересня 2026 року м. Ічня
Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі: 
головуючого судді Карапиш Т.В., 
за участю секретаря Чигрин Н.В., 
розглянувши матеріали, що надійшли від ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , не працюючої, РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 942168 від 14.08.2026 року, ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушила вимоги статей Сімейного кодексу України та ЗУ «Про охорону дитинства», ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення належних санітарно-гігієнічних умов. На момент обстеження виявлено критичне накопичення відходів, залишки їжі з ознаками гниття, дана подія відбувалась в АДРЕСА_1 о 15:30. 
У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 5).
Положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, відповідно до яких визначено випадки обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містять ст. 184 КУпАП, а тому у даному випадку участь ОСОБА_1 при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, що складений відносно неї за ч. 1 ст. 184 КУпАП, не є обов`язковою.
Суд, вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як факт вчинення адмінправопорушення, вказаного в протоколі серії ВАД № 942168 від 14.08.2026 року, не підтверджується відповідними доказами. Так, у вищевказаному протоколі про адмінправопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП вказано, що остання, будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушила вимоги статей Сімейного кодексу України та ЗУ «Про охорону дитинства», ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення належних санітарно-гігієнічних умов. На момент обстеження виявлено критичне накопичення відходів, залишки їжі з ознаками гниття, дана подія відбувалась в АДРЕСА_1 о 15:30.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 942168 від 14.08.2026 року додано рапорт інспектора ЮП СВГ ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Дмитра Курлюка від 14.08.2026 року (а.с. 3).
Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення;нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
В протоколі серії ВАД № 942168 від 14.08.2026 року не вказана дата вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП або дата виявлення такого правопорушення.
Також суд звертає увагу на те, що диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адмінвідповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Отже, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 року у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.
Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст. 150 СК України, 1. батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
4. Батьки зобов`язані поважати дитину.
5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 
З огляду на вище, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП мають відображатися чіткі вказівки про порушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, норм відповідного законодавства.
Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання, які саме норми Сімейного кодексу України та ЗУ «Про охорону дитинства» своїми діями порушила ОСОБА_1 та додані до нього матеріали не підтверджують факту невиконання ОСОБА_1 передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , а в додатках до вищевказаного протоколу відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 дійсно є матір`ю останнього.
Так само не підтверджений належними та допустимими доказами факт щодо не забезпечення ОСОБА_1 належних санітарно-гігієнічних умов, що було встановлено під час виїзду разом з працівниками Ічнянської міської ради та про це вказує у своєму рапорті інспектор ЮП СВГ ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Дмитро Курлюк від 14.08.2026 року.
Сам лише протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися належним та допустимим доказом для встановлення всіх елементів складу адміністративного правопорушення та висновку про винуватість особи, що притягається до адміністративної відповідальності. 
Зазначені у протоколі відомості не відповідають вимогам як ст. 256, так і ч. 1 ст. 184 КУпАП, які передбачають наведення у ньому усіх відомостей, які необхідні для розгляду справи судом, при цьому обов`язок з`ясування фактів не може перекладатися на суд, адже протокол має бути належним чином оформленим, а обставини, викладені у ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті, що узгоджується із практикою ЄСПЛ, яка звертає увагу на роль національних судів щодо організації судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі «Шульга проти України»). ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" вказує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, під час провадження на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неухильно застосовується принцип-той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження. Тобто, вказуючи у протоколі про певного роду факти, поліцейський має довести, що вони дійсно мали місце.
Отже, належні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 в матеріалах справи про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП відсутні. 
Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 184 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки суд прийшов до висновку про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.
На основі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 184 ч. 1, 247, 283, 284, КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області на протязі 10 днів з дня винесення.

Суддя Т. В. Карапиш