ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 вересня 2026 року м. Житомир справа № 240/17531/26
категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 ,у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 в повному розмірі додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 із розрахунку 100000 грн на місяць за час стаціонарного лікування внаслідок отриманого тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини та за час перебування у відпустці для лікування внаслідок тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини за період: з 31.07.2023 по 15.08.2023; з 23.08.2023 по 21.09.2023;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 150645,17 грн. додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 із розрахунку 100000 грн на місяць за час стаціонарного лікування внаслідок отриманого тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини та за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини за період: з 31.07.2023 по 15.08.2023; з 23.08.2023 по 21.09.2023.
На обґрунтування позовних вимог вказує, що під час участі в бойових діях отримав поранення, що підтверджено довідкою Військової частини НОМЕР_2 про обставини травми від 12.09.2023 № 19 та карткою форма 100. В наслідок отриманого поранення позивач проходив стаціонарне лікування, а саме: з 31.07.2023 по 15.08.2023 (виписка № 13222). Відповідно до довідки ВЛК від 08.10.2025 №2405/1 поранення ТАК пов`язано із захистом Батьківщини. Поранення тяжке. Відповідно до довідки ВЛК від 23.08.2023 року № 496 поранення тяжке. Потребує відпустки для лікування тривалістю 30 календарних днів. За час стаціонарного лікування внаслідок отриманого поранення (травми) пов`язаного із захистом Батьківщини та за час перебування у відпустці для лікування внаслідок тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини позивач набув право на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) у розмірі 100000,00 грн на місяць. Однак таку додаткову винагороду позивачу не виплатили. Вказує, що у березні 2026 року звернувся до відповідача із адвокатським запитом в якому просив надати інформацію про суми виплаченої позивачу спірної винагороди та доплатити належні суми, проте у відповідь листом від 30.04.2026 року № 4784/48/3226 отримав відмову, а виплату за спірний період відповідач не здійснив. Вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати частини належної йому винагороди протиправною та такою, що порушує його права. Просить позов задовольнити.
Суддя своєю ухвалою від 11.05.2026 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Відзив на позовну заяву надійшов до суду 20.05.2026 (вх. від 21.05.2026). Заперечуючи позовні вимоги представник відповідача зазначає, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 з 13.02.2023, яка перебувала на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 з вересня 2023 року. Вказує, що до 01 вересня 2023 року Військова частина НОМЕР_2 перебувала на фінансовому забезпеченні іншого органу військового управління, інформація про який у Військовій частині НОМЕР_1 відсутня. Військова частина НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 окремий стрілецький батальйон) була переформована 30.11.2024, особовий склад було передано до військової частини НОМЕР_1 .
Військовою частиною НОМЕР_2 документальні архіви до Військової частини НОМЕР_1 не передавалися, наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (витягу з нього) на виплату позивачу додаткової винагороди у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини до Військової частини НОМЕР_1 не передавалось. При цьому, документів, які зобов`язують Військову частину НОМЕР_1 прийняти права та зобов`язання переформованої військової частини НОМЕР_2 позивачем до позову не додано, такі документи у військовій частині НОМЕР_1 відсутні, доказів наявності у Військової частини НОМЕР_1 повноважень на видання нормативних документів (наказів) за переформовану Військову частину НОМЕР_2 позивачем до позову не додано. Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 є безпідставними.
У період із 13.07.2026 по 27.07.2026 та із 11.08.2026 по 27.08.2026 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, судом встановлено наступне.
У медичній карті №144 міститься інформація про діагноз: "Поєдн. ВОП шиї, верх. та нижн. кінцівок, ВОСП шиї, ВОСП прав. кисті з вогнеп. переломом проксил. фаланг ІІІ і ІV п, ВКСП підколінної ямки праворуч з вогнеп. переломом верх. третини малогомілкової кістки" отримане ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). У рядку прізвища міститься виправлення на " ОСОБА_3 " (а.с. 16-18).
У Довідці Військової частини НОМЕР_2 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва ) №19 сказано, що солдат " ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 " 31 липня 2023 року отримав "ВОСП верхньої щелепи справа, ВОСП третього та четвертого пальців правої кисті з вогнепальним переломом третьої фаланги, ВОСП задньої поверхні шиї". За обставин: 31 липня 2023 року приблизно 08 годин 00 хвилин під час виконання обов`язків військової служби, згідно з бойовим розпорядження .... поблизу .... Луганської області, під час стрілецького бою на позиції з збройним формуванням російської федерації, солдат ОСОБА_1 отримав поранення. .. Поранення пов`язане з виконанням обов`язків військової служби та захисту Батьківщини (а.с. 20).
У виписці Військово-медичного клінічного центру Північного регіону із медичної карти стаціонарного хворого №13222 міститься інформація, що із 31.07.2023 по 15.08.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: поєднане вогнепальне кульове поранення (31.07.2023) шиї, верхніх та нижніх кінцівок. Наскрізне поранення м`яких тканин задньої поверхні шиї та лінійним та імпресійним переломом луски потиличної кістки зліва. забій головного мозку з формуванням контузійного вогнища в лівій долі мозочка. Наскрізне поранення 3,4 пальців правої кисті з уламковим переломом основних фаланг 3,4 пальців зі зміщенням та розтрощенням 3 пальця. Сліпе поранення в/з правої гомілки з переломом в/з м. гомілкової кістки зі зміщенням та наявністю стороннього тіла (куля в м`яких тканинах підколінної ділянки). Нейроплазія м/гомілкового нерву праворуч (а.с. 22-23).
У довідці №496 військово - лікарської комісії від 23 серпня 2023 року вказано: "Солдат ОСОБА_1 , 1978 р., в/ч НОМЕР_2 ".. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) Поєднане вогнепальне кульове поранення (31.07.23) шиї, верхніх та нижніх кінцівок. Наскрізне поранення м/м задньої правої поверхні шиї з лінійним та імпресійним переломом луски потиличної кістки ліворуч. Забій головного мозку. Наскрізне поранення 3,4 пальців правої кисті з уламковим переломом основних фаланг 3,4 пальців зі зміщенням та розтрощенням 3 пальця. Сліпе поранення в/з правої гомілки з переломом в/з м. гомілкової кістки зі зміщенням. Нейроплазія м/гомілкового нерву праворуч. Травма тяжка. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с. 21).
Військово - лікарською комісією при Військовій частині НОМЕР_4 було проведено медичний огляд та видано довідку від 08 жовтня 2025 року №2405/1, у якій вказано, що травма, яку 31.07.2023 отримав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в/ч НОМЕР_2 , відноситься до тяжких. Травма пов`язана із захистом Батьківщини (а.с. 19).
У відповіді на адвокатський запит, військова частина НОМЕР_1 повідомила наступне:
"Командуванням військової частини НОМЕР_1 в межах повноважень розглянуто Ваш адвокатський запит в інтересах ОСОБА_5 про невиплату додаткової грошової винагорода у розмірі 100000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року за час перебування на стаціонарному лікуванні та за відпустку для лікуванню тривалістю 30 календарних днів після отримання тяжкого поранення. За результатами розгляду Вашого адвокатського запиту інформуємо, що за фактом неотримання Вами додаткової винагорода за період перебування на стаціонарному лікуванні з 31.07.2023 по 15.08.2023, та за перебування у відпустці для лікуванню тривалістю 30 календарних днів після отримання тяжкого поранення, видано наказ від 27.04.2026 №1771 «Про результати службового розслідування щодо невиплати грошового забезпеченням. Під час зіставлення офіційних облікових даних військової частики НОМЕР_1 із матеріалами, що були додані адвокатом Дубком Сергієм Миколайовича до адвокатського запиту (вх. № 14503 від 30.03.2026 року), виявлено фактичну невідповідність установчих даних особи та ознаки недостовірності наданих копій документів.
Згідно з відомостями, що містяться в первинних документах обліку особового складу військової частини НОМЕР_1 (зокрема в книзі алфавітного обліку та наказах командира військової частини по стройовій частиш), прізвище зазначеного військовослужбовця зафіксована як " ОСОБА_6 ". Натомість, документи, що є підставою для розгляду адвокатського запиту, оформлені на особу з прізвищем " ОСОБА_6 ", що створює правову неоднозначність щодо ідентифікації клієнта адвоката як особи, яка проходила службу у військовій частині НОМЕР_1 . Зокрема, на прізвище “СУБН” складено адвокатський запит від 11.03.2026 pоку, ордер на надання правничої допомоги № 274426 від 11.03.2026року та довідку про обставини травми № 19 від 12.09.2023 року.
Так, у наданих копіях військового квитка солдата ОСОБА_1 та первиної медичної карти №3144(форма № 300 ПХЧ 3326) наявні візуальні ознаки механічного виправлення літери "і" на "и" у прізвищі особи. У копії довідки про обставини травми № 19 від 12.09.2923 року встановлено факт повторного наведення (написання поверх існуючого тексту) прізвища військовослужбовця " ОСОБА_3 " та умовного найменування Військової частини “ НОМЕР_2 ”, що вказує на штучне коригування змісту документа та ставить під сумнів його автентичність.
Копія довідки військово-лікарської комісії № 496 ВШ 23.08.2023 року не містить підписів посадових осіб, а відтиски печаток на ній є розмитими, що унеможливлює підтвердження її чинності. Виписка з медичної картки стаціонарного хворого №13222 не містять обов`язкових штампів та печаток лікарського закладу, що є порушенням вимог Наказу Міністерства охорони здоров`я України №110 від 14.02.2912 року та Наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008. Також встановлено, що надана адвокатом копія довідки військово-лікарської комісії №2405/1 від 08.10.2025 року за часовим показником не стосується спірного періоду (з 31.07.2023 по 15.08.2023 року) та не може бути належним доказом для нарахування грошових виплат за вказаний термін.
Таким чином, на даний момент у Військовій частині НОМЕР_1 відсутні підстави для здійснення виплат додаткової винагороди за періоди перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні та за відпустку для лікуванню тривалістю 30 календарних днів після отримання тяжкого поранення». Висновки службового розслідування можуть бути переглянуті, після надання належним чином засвідчених документів, підтверджуючих причину та період лікування, а також довідок (висновків) військово-лікарської комісії що причинно-наслідковий зв`язок отриманих поранень пов`язаних із захистом Батьківщини"
Вважаючи протиправним та таким, що порушує його права, невиплата додаткової грошової винагорода у розмірі 100000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період із 31.07.2023 по 15.08.2023 та із 23.08.2023 по 21.09.2023, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно до статті 1 Закону №2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
За змістом частин першої-четвертої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Відповідно до пункту а) статті 9-2 Закону № 2011-ХІІ на період дії воєнного стану (особливого періоду) військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Президентом України 24.02.2022 прийнято Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX. Відповідно до пункту 1 Указу № 64/2022 воєнний стан діє з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України, та який триває по день розгляду даної справи.
Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок №260), визначено механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.
Наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №177/39233, Порядок №260 було доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01.02.2023.
Пунктом 11 розділу XXXIV Положення № 260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн також включаються військовослужбовці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», статті 9-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1-2 Постанови № 168, виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
За змістом пункту 9 розділу XXXIV Порядку № 260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку № 260 накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Пунктом 12 розділу XXXIV Положення № 260 встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Відтак, аналіз наведених норм дає підстави для висновку про необхідність встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування військовослужбовця на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
Постановою № 168 встановлено також умови, необхідні для виплати винагороди у розмірі 100000 грн за час перебуванні військовослужбовця у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування у чітко визначеному виді відпустки, а саме: у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Тобто для отримання додаткової винагороди за період перебування військовослужбовця у відпустці для лікування після поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, таке поранення має бути визнано тяжким за висновком ВЛК.
У виписці Військово-медичного клінічного центру Північного регіону із медичної карти стаціонарного хворого №13222 міститься інформація, що із 31.07.2023 по 15.08.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на стаціонарному лікуванні.
Військово - лікарською комісією при Військовій частині НОМЕР_4 було проведено медичний огляд та видано довідку від 08 жовтня 2025 року №2405/1, у якій вказано, що травма, яку 31.07.2023 отримав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в/ч НОМЕР_2 , відноситься до тяжких. Травма пов`язана із захистом Батьківщини (а.с. 19).
Суд акцентує увагу на тому, що і у виписці Військово-медичного клінічного центру Північного регіону із медичної карти стаціонарного хворого №13222 і у довідці ВЛК від 08 жовтня 2025 року №2405/1, а також у довідці ВЛК №496 від 23.08.2023 вказано прізвище " ОСОБА_3 ", а помилка у одній літері у прізвища (замість ОСОБА_3 зазначено ОСОБА_8 , прим. суду) та виправлення, на які вказує у своїй відповіді на адвокатський запит відповідач, спростовуються наявністю вказаних судом документів, що відображають події та поранення, отримані позивачем 31.07.2023. Окрім того, у всіх документах, які надані до суду та які були наявні у відповідача, співпадають ім`я, по батькові, а також дата народження військовослужбовці та дата події та поранення, отримані такою особою.
Окрім того, суд зауважує, що Довідка ВЛК від 23.08.2023 №496, а також довідка ВЛК від 08.10.2025 №240/1 є чинними, ніким не скасовані та не змінені, відображають наслідки отриманого позивачем поранення 31.07.2023, а тому підлягають обов`язковому врахуванню відповідачем при розгляді питання про виплату позивачу спірних коштів.
Окрім того, при оформленні рішень у формі довідок, ВЛК перевіряли анкетні дані особа, а також обставини та характер отриманих позивачем поранень.
При цьому суд зауважує, що відповідачем не надано до суду доказів на спростування твердження позивача, що у період із 23.08.2023 по 21.09.2023 він перебував у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Отже, належними доказами підтверджується, що у період із 31.07.2023 по 15.08.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, а із 23.08.2023 по 21.09.2029 у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням 31.07.2023 тяжкого поранення, за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Разом з тим, ані за період стаціонарного лікування із 31.07.2023 по 15.08.2023, ані за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, відповідач не здійснив нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 грн, передбаченої Постановою №168.
Щодо недоліків, про які зазначає у своєму листі відповідач (нечіткий відтиск печатки або відсутність штампів та печаток на медичних документах), то Верховний Суд у постанові від 05 лютого 2026 року у справі №420/15422/22 виснував, що оцінка адміністративного акта здійснюється через призму дотримання відповідним суб`єктом владних повноважень процедури його прийняття. Проте формальні процедурні порушення, що не призвели до істотної помилки при прийнятті такого рішення не є безумовною підставою для його скасування, виходячи із меж дискреційних повноважень та прав суб`єкта, який прийняв таке рішення. Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно безпосередньо вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.
При цьому, відповідачем не надано до суду доказів, що зазначені ним у відповіді на адвокатський запит недоліки, призвели до скасування документів, у яких такі недоліки містяться.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 визначено, що виплата додаткової винагороди із розрахунку 100000 грн може бути виплачена виключно у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, або за період відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, суд вбачає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову грошову винагороду за період стаціонарного лікування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період із 31.07.2023 по 15.08.2023, а також за період перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, пропорційно в розмірі 100 000,00 грн, з урахуванням вже виплачених сум.
Вказаний спосіб захисту порушених прав є належним та достатнім, оскільки розрахунок сум додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 є дискреційним повноваженням відповідача.
При цьому, при розгляді справи та визначенні обсягу прав та обов`язків Військової частина НОМЕР_1 у спірних правовідносинах, суд зауважує, що Військова частина НОМЕР_1 є правонаступником Військової частини НОМЕР_2 , тобто до неї перейшли всі права та обов`язки Військової частини, яку було ліквідовано.
Окрім того, відмовляючи у нарахуванні та виплаті позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, Військова частина НОМЕР_1 не зазначала про відсутність у неї повноважень щодо виплати таких коштів позивачу.
З огляду на вказане, саме бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , як правонаступника Військової частини НОМЕР_2 , є протиправною.
Вказаний судом спосіб захисту порушених прав є належним та достатнім.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на встановлені обставини, що підтверджуються належними доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у ненарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" із розрахунку 100000 грн на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я із 31.07.2023 по 15.08.2023, а також та за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії із 23.08.2023 по 21.09.2023.
Зобов`язати Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову грошову винагороду за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я із 31.07.2023 по 15.08.2023, а також та за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії із 23.08.2023 по 21.09.2023, пропорційно в розмірі 100 000,00 грн, з урахуванням вже виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

15.09.26