Справа № 515/873/26
Провадження № 2-о/515/1481/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 року м. Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Дем`янової О.А.,
за участю: секретаря судового засідання Чумаченко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в залі суду у м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лиманська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу померлому,
В С Т А Н О В И В:
20 травня 2026 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Давиденка К.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з заявою із залученням заінтересованої особи Лиманська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу померлому.
В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_2 в селі Лиман, Татарбунарського району Одеської області у віці 66 років. Після смерті дружини відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Заявника зареєстрований та проживає фактично у спадковому житловому будинку. Звернувшись до Саратської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу спадщини, отримав відмову через ненадання доказів належності правовстановлюючого документа на спадкове майно померлій. Так, в свідоцтві про право власності на житловий будинок ім`я власниці будинку зазначено « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про смерть « ОСОБА_4 ». Зазначені розбіжності виникли через помилки посадових осіб, що видавали вказане свідоцтво, адже це майже одне і те саме ім`я. 
Посилаючись на те, що через вказані розбіжності він позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на майно, що залишилося після смерті дружини, ОСОБА_1 просив встановити факт належності свідоцтва про право власності на житловий будинок його покійній дружині.
20 травня 2026 року у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Дем`янову О.А.
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської від 20 травня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні в порядку окремого провадження.
Заявник у судове засідання не з`явився.
Представник заявника, адвокат Давиденко К.В. у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника, вимоги заяви підтримав в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи - Лиманської сільської ради у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви у повному обсязі не заперечує.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини третьої статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис №57 та 24 січня 2019 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).
Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 04 лютого 1989 року, вбачається, що 04 лютого 1989 року заявник у справі ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 , ім`я якої мовою оригіналу записано « ОСОБА_6 », після реєстрації шлюбу прізвище дружини вказано « ОСОБА_7 » (а.с.6).
07 серпня 2001 року дружина заявника на підставі рішення виконавчого комітету №27 від 3 липня 2001 року отримала в Татарбунарському бюро технічної інвентаризації Свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Вказаним свідоцтвом підтверджується, що житловий будинок на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (а.с.9).
Згідно з довідкою №22, видраною 06.02.2026 року виконкомом Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно даних по господарського обліку по господарської книги №1 за 2016-2020 року на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/з №57 від 24 січня 2019 року) ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).
Реєстрація заявника за вищевказаною адресою підтверджується також Витягом з Реєстру територіальної громади по Лиманській територіальній громаді №2024/011266927 від 17.09.2024 року (а.с.5).
З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №252/02-31 від 14 травня 2026 року вбачається, що при зверненні до державного нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після покійної дружини ОСОБА_1 отримав відмову через розбіжності у написанні її імені у свідоцтві про смерть, де її ім`я записано « ОСОБА_4 » та свідоцтві про право власності на житловий будинок, у якому ім`я власниці майна записано « ОСОБА_8 » (а.с.8). 
Із досліджених судом матеріалів Спадкової справи №37/2026, заведеної після смерті ОСОБА_2 , вбачається, що 10 березня 2026 року до Саратської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї дружини ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проханням видати йому Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 . (а.с.49).
Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №84448956 від 10.03.2026, 10.03.2026 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 Саратською державною нотаріальною конторою Одеської області зареєстровано Спадкову справу №37/2026, номер у Спадковому реєстрі 75323805 (а.с.59).
Із довідки № 28, виданої Татарбунарським БТІ, вбачається, що згідно архівних даних БТІ станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 07.08.2001 року (а.с.62).
Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) №84438270 від 10.03.2026 року, отриманою нотаріусом у зв`язку з відкриттям спадкової справи, спадкодавця українською мовою значиться як ОСОБА_2 , російською - ОСОБА_9 (а.с.)57).
Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Звертаючись до суду із вказаною заявою, ОСОБА_1 просить встановити факт належності свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане на ім`я ОСОБА_2 , дружині заявника спадкодавиці ОСОБА_2 , посилаючись на те, що допущено помилку при складанні цих документів та неправильно вказано ім`я спадкодавиці.
Встановлення цього юридичного факту йому необхідно для прийняття спадщини.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина.
Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
З огляду на пункт 5 частини другої цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
За правилами ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. 
Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.
Факт належності спадкодавиці ОСОБА_2 правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 07 серпня 2001 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету №27 від 03 липня 2001 року на ім`я ОСОБА_2 , знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, відповідно до наявних у справі письмових доказів. Розбіжності у написанні її імені у свідоцтві про право власності на житловий будинок та у свідоцтві про смерть обумовлені помилкою посадових осіб, які видавали вищевказані документи.
Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. Обставини того, що Свідоцтво про право власності на житловий будинок від 07 серпня 2001 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету №27 від 03 липня 2001 року на ім`я ОСОБА_2 , не належить покійній дружині заявника ОСОБА_2 , судом під час розгляду справи не були встановлені.
Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації спадкових прав, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є законним та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 264, 265, 273, 293, 354 ЦПК України,суд,-
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лиманська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу померлому - задовольнити. 
Встановити факт належності Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 07 серпня 2001 року, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету №27 від 03 липня 2001 року на ім`я ОСОБА_2 спадкодавиці ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Лиман, Татарбунарського району Одеської області у віці 66 років.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому наявного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Відомості про учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (рнокпп - НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).
Заінтересована особа: Лиманська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області (ЄДРПОУ 04379404, адреса вул. Героїв України, буд. 47 а, с. Лиман, Білгород - Дністровського району, Одеської області, ел. пошта lymanska_otg@ukr.net тел. 380484494219).

Суддя О.А.Дем`янова