ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
03.08.2026 | Справа № 910/6416/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом  Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 
до  Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс»
про стягнення 111.300,12 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

28.05.2026 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» про стягнення 111.300,12 грн страхового відшкодування.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № FO-02457304 від 09.05.2025 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування автомобіля марки «Ford Fiesta», державний номер НОМЕР_1 , керування якого здійснювала ОСОБА_1 в розмірі 103.228,50 грн, а тому позивачем відповідно до положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 108 Закону України «Про страхування» отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «Ford», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс ЕР № 224258583), а тому позивач звернувся до відповідача із заявою № 08962/9225 від 08.12.2025 про виплату страхового відшкодування, яка відповідачем залишена без відповіді. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 111.300,12 грн, з яких 103.228,50 грн страхового відшкодування, 6.024,02 грн пені, 1.445,20 грн інфляційних втрат, 602,40 грн 3% річних.
Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6416/26 від 02.06.2026 відкрито провадження у справі № 910/6416/26 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; витребувано у Моторного (транспортного) страхового бюро України (а/с 272, м. Київ-2, 02002) наступну інформацію по полісу ЕР № 224258583: якою страховою компанією виданий даний поліс; строк його дії; тип полісу; розміри лімітів відповідальності, розмір франшизи; який автомобіль застраховано; по відношенню до якої особи його укладено.
09.06.2026 від Моторного (транспортного) страхового бюро України до суду надійшла запитувана судом інформація щодо полісу ЕР № 224258583.
15.06.2026 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю, оскільки огляд пошкодженого автомобіля «Ford Fiesta» було проведено позивачем одноосібно, без виклику та участі представника ПрАТ СК «Інтер-Поліс», що, на думку відповідача, позбавило його можливості перевірити характер пошкоджень та реальний розмір завданих збитків. Також відповідач зазначає про відсутність у матеріалах справи фахового експертного висновку про конструктивну загибель транспортного засобу та вказує на недоведеність факту надсилання йому заяви про виплату страхового відшкодування, оскільки надане позивачем поштове повідомлення не містить опису вкладення, у зв`язку з чим вважає вимоги про стягнення боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат безпідставними.
02.07.2026 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначається, що позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі та надає заперечення на доводи відповідача, вказуючи, що чинне законодавство України не містить обов`язку імперативного виклику страховика винуватця ДТП на огляд пошкодженого ТЗ. Позивач наголошує, що розмір матеріального збитку розраховано сертифікованим оцінювачем у повній відповідності до Методики товарознавчої експертизи на підставі Звіту № 99632 та Висновку № 99632-1, а факт отримання відповідачем заяви з пакетом документів підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за офіційною адресою ЄДР. При цьому позивач зауважує, що ризик неотримання чи неналежного обліку кореспонденції покладається на самого відповідача, а отже, прострочення виконання грошового зобов`язання є доведеним, що є підставою для задоволення позову та стягнення нарахованих штрафних санкцій.
Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, Господарський суд міста Києва,
ВСТАНОВИВ:

15.10.2025 у смт. Хорошів Житомирської області на перехресті вулиць Ринкова та Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані автомобілі зазнали механічних пошкоджень.
Наслідки дорожньо-транспортної пригоди її учасники оформили у вигляді спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 15.10.2025.
Автомобіль «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (власник - ОСОБА_3 ), застрахований ОСОБА_1 (страхувальник) у Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на підставі договору комплексного страхування № FO-02457304 від 09.05.2025.
Відповідно до звіту № 99632 про визначення вартості матеріального збитку від 25.10.2025, складеного суб`єктом оціночної діяльності Береговим В. М., ринкова вартість автомобіля «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , до моменту аварійного пошкодження складала 202.859,70 грн, а вартість його відновлювального ремонту згідно з калькуляцією Audatex - 369.265,66 грн.
Згідно з висновком про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 99632-1 від 25.10.2025, складеним суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М. , вартість автомобіля «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , у пошкодженому стані (придатних залишків) становить 99.631,20 грн.
Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість до ДТП, застрахований транспортний засіб визнано конструктивно (фізично) знищеним, а розмір матеріального збитку визначено як різницю між ринковою вартістю майна до ДТП та вартістю його залишків у пошкодженому стані, що становить 103.228,50 грн (202.859,70 грн - 99.631,20 грн).
За страховим випадком приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» складено страховий акт № 33841/07/925 від 17.11.2025, яким подію визнано страховою та затверджено виплату страхового відшкодування в розмірі 103.228,50 грн.
Матеріали справи свідчать, що кошти в розмірі 103.228,50 грн були перераховані приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» на рахунок ОСОБА_3 згідно платіжної інструкції № 98127 від 18.11.2025.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , застрахована ОСОБА_5 у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP/224258583 (ліміт за шкоду майну - 160.000,00 грн, франшиза - 0,00 грн).
На підставі ст. 108 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулося до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» із заявою (претензією) № 08962/9225 від 08.12.2025 про виплату страхового відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ № EP/224258583 в розмірі 103.228,50 грн, яка була отримана відповідачем 16.12.2025, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 0505519125557.
Спір виник внаслідок того, що позивачем виплачено страхове відшкодування за договором добровільного страхування (КАСКО) потерпілій особі у ДТП, у зв`язку з чим до позивача перейшло право вимоги до відповідача як страховика цивільно-правової відповідальності винної особи в порядку суброгації, проте відповідач страхове відшкодування не сплатив, у зв`язку з чим позивачем також нараховано інфляційні втрати у розмірі 1.445,20 грн, 3% річних у розмірі 602,40 грн та пеню у розмірі 6.024,02 грн.
Оцінюючи подані сторонами докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.
Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та яким керується страховик цивільно-правової відповідальності є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
20.06.2024 набрав чинності новий Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-IX, який введено в дію з 01.01.2025.
У ч. 6 розділу 6 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-IX від 20.06.2024 зазначено, що дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону.
Судом встановлено, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № EP224258583) набрав чинності 30.10.2024 (з датою початку дії з 30.10.2024 по 29.10.2025), а страхова подія сталася 15.10.2025, тобто під час дії договору, укладеного до набрання чинності Законом України № 3720-IX від 21.05.2024. 
Таким чином, до правовідносин за полісом № EP224258583 застосовуються норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004.
Так, статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність яка застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
За приписами статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху України у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («європротокол») відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами «д» - «є» пункту 2.10 цих Правил.
Згідно з ст. 33.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання.
У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.
Вказана подія була оформлена учасниками ДТП за допомогою повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 15.10.2025 без виклику співробітників поліції.
На виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», МТСБУ встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ № 274/2011 від 11.08.2011 Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Інструкція).
Згідно з рішенням Президії МТСБУ № 403/2017 від 13.07.2017 європротокол може заповнюватись у паперовому вигляді на спеціальному бланку або в електронній формі, з використанням системи «Електронний європротокол». Європротокол, оформлений з використанням зазначеної системи, є повним аналогом європротоколів, надісланих або пред`явлених страховику у паперовій формі.
Відповідно до пункту 1 Інструкції повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Повідомлення) - це письмове повідомлення встановленого МТСБУ зразка, яке надається страховику чи МТСБУ водієм транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з пунктом 2 Інструкції Повідомлення заповнюється та підписується водіями транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди. Повідомлення може оформлятися одним із водіїв транспортних засобів виключно у разі, якщо оформлення ДТП здійснювалося уповноваженими на те працівниками міліції.
Пунктом 4 Інструкції визначено, що Повідомлення заповнюється чітко, розбірливо, від руки кульковою ручкою, бажано друкованими літерами, при цьому обов`язково зазначаються всі відомості про кожного учасника ДТП. Вибір учасником колонки (жовта чи блакитна) не має значення.
Відповідно до пункту 5 Інструкції у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти Повідомлення . У такому разі водії транспортних засобів після складення Повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов`язку інформувати працівників державних правоохоронних органів про її настання.
Порядок заповнення Повідомлення чітко регламентований пунктом 7 Інструкції.
Відповідно до пунктів 7.1., 7.9. та 7.11. Інструкції у європротоколі (електронному європротоколі) зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, схема ДТП, видимі пошкодження кожного транспортного засобу, розташування транспортних засобів на момент настання ДТП, напрямок їх руху, дорожні знаки та розмітка, назва вулиць або доріг.
Відповідно до вказаної вище Інструкції, в європротоколі у пункті 12 (клітинки 1-17) відмічаються знаком «Х» обставини, які відносяться та характеризують ДТП.
У європротоколі від 15.10.2025 учасниками ДТП відмічено обставини ДТП та зафіксовано зіткнення, здійснене транспортним засобом «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 (водій ОСОБА_2 ), із транспортним засобом «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (водій ОСОБА_1 ). Водій ОСОБА_2 у пункті 14 європротоколу засвідчив свою вину у скоєнні ДТП.
Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб . Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.
З обставин пригоди та матеріалів європротоколу вбачається, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , не дотримався безпечної дистанції та швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок цього водій ОСОБА_2 порушив вимоги Правил дорожнього руху України.
Отже, з європротоколу вбачається, що винною у вчиненні ДТП особою є водій автомобіля «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_2 . 
Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . 
З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , була застрахована ОСОБА_5 (страхувальник) відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP224258583 у приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс». 
Водій ОСОБА_2 при оформленні дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо вніс відомості до спільного повідомлення (європротокол) від 15.10.2025, яким засвідчив обставини зіткнення та свою вину. 
Отже, третя особа (водій ОСОБА_2 ) своїми діями щодо складання та підписання європротоколу без виклику уповноважених підрозділів Національної поліції України тим самим підтвердив, що пригода відбулась внаслідок його вини. 
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність вини водія автомобіля «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, що мала місце 15.10.2025, обов`язок з відшкодування шкоди покладається на страховика його цивільно-правової відповідальності. Водночас будь-які правові підстави для утримання відповідачем коштів, або звільнення його від обов`язку задовольнити регресну вимогу позивача, який виплатив відшкодування за договором добровільного страхування (КАСКО), відсутні.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
За змістом статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 та статті 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед особою, якій завдано збитки (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому зобов`язання не припиняються, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора): замість особи, якій завдано збитки, прав кредитора набуває страховик.
Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) до страховика в порядку статті 993 Цивільного кодексу України та статті 108 Закону України «Про страхування» є суброгацією.
Право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (постанова Верховного Суду від 19.09.2024 у справі № 910/10606/23).
Судом встановлено, що виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у відповідності до умов договору комплексного страхування № FO-02457304 від 09.05.2025, укладеного зі ОСОБА_1 . 
Правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є такими, що засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у зобов`язанні щодо відшкодування шкоди.
Враховуючи вищевикладене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 993 Цивільного кодексу України та статті 108 Закону України «Про страхування», які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому.
Оскільки цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП була забезпечена полісом обов`язкового страхування № EP224258583 у ПрАТ СК «Інтер-Поліс», обов`язок із відшкодування зазначеної шкоди в межах ліміту відповідальності покладається на відповідача. 
Зважаючи на положення ст. 993 Цивільного кодексу України, та з огляду на те, що розмір фактичних витрат позивача на виплату страхового відшкодування за пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб становить 103.228,50 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про те, що стягненню з відповідача підлягає сума матеріальної шкоди (в порядку суброгації) в розмірі 103.228,50 грн.
Доводи відповідача щодо не запрошення представника відповідача на огляд пошкодженого транспортного засобу суд вважає необґрунтованими, оскільки обов`язок щодо повідомлення відповідача про настання ДТП покладався саме на водія застрахованого відповідачем автомобіля, при цьому чинним законодавством України не передбачено обов`язку позивача чи потерпілої особи залучати страховика винуватця до проведення огляду транспортного засобу, а відповідач, отримавши разом із заявою про виплату протокол огляду та звіт про оцінку, не скористався своїм правом провести додатковий огляд чи замовити незалежну оцінку для спростування розміру збитків та не надав суду доказів неналежного забезпечення можливості огляду автомобіля «Ford Fiesta».
Оскільки відповідач припустився прострочення з оплати страхового відшкодування, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України та пункту 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV просить суд стягнути з відповідача 6.024,02 грн пені, 1.445,20 грн інфляційних втрат, 602,40 грн 3% річних (нарахованих за період з 17.03.2026 по 26.05.2026).
Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Статтею 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Враховуючи викладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені в сумі 6.024,02 грн, судом встановлено, що вказане нарахування проведено позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. 
За розрахунками суду 3% річних становлять 602,40 грн та позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 1.445,20 грн інфляційних втрат (за обґрунтованими розрахунками позивача). 
Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог. 
З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.
Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю. 

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, 14, літ. А; код ЄДРПОУ 19350062) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03117, м. Київ, пр. Берестейський, 65; код ЄДРПОУ 30115243) 103.228 (сто три тисячі двісті двадцять вісім) грн 50 коп. виплаченого страхового відшкодування, 6.024 (шість тисяч двадцять чотири) грн 02 коп. пені, 1.445 (одну тисячу чотириста сорок п`ять) грн 20 коп. інфляційних втрат, 602 (шістсот дві) грн 40 коп. 3% річних, 2.662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя | В.В.Сівакова