Справа № 308/2522/26

П О С Т А Н О В А
Іменем України

06 серпня 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Шевчук В.В., Кожух О.А., 
з участю секретаря: Тайстра І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2026 року у справі № 308/2522/26 (Головуючий: Шепетко І.О.), -

В С Т А Н О В И Л А

У лютому 2026 року приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Дмитро Андрійович, що діє в інтересах стягувача товариства з обмеженою відповідальністю «Кейтерінг Сервіс Кампані», звернувся в суд із заявою про забезпечення позову одночасно з пред`явленням позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Любов Євгенівна, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що є предметом позову та належить на праві власності ОСОБА_3 , а саме на: житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,06 га, кадастровий номер 2110100000:24:002:0156.
Заява мотивована тим, що до суду заявником подано позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Любов Євгенівна про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого 29 жовтня 2025 року приватним нотаріусом за Р№1313.
Заявник зазначає, що підставою для звернення до суду стало неправомірне, з метою уникнення звернення стягнення на майно та уникнення виконання своїх зобов`язань, відчуження ОСОБА_2 всього свого майна на користь ОСОБА_3 на підставі договорів дарування.
Вказує, що ОСОБА_2 знав про свій обов`язок щодо виконання судових рішень про стягнення з нього на користь стягувача заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги № 3 від 19.04.2023, однак з метою уникнення виконання своїх грошових зобов`язань 29.10.2025 року уклав з ОСОБА_3  договір дарування житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого 29 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Л.Є. за Р№1313, відповідно до якого подарував їй все своє нерухоме майно.
Метою укладення боржником ОСОБА_2 даного договору дарування було намагання приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок рішень суду (грошових зобов`язань) та від звернення стягнення на майно в порядку виконання судових рішень, зокрема враховуючи той факт, що ОСОБА_2 знаючи про вказані обставини та про те, що задоволення за рішеннями суду буде здійснюватись за рахунок майна, що належить йому на праві власності, здійснив безоплатне відчуження всього нерухомого майна, що належало йому на праві власності, чим фактично унеможливив виконання судового рішення, а саме: Рішення Господарського суду Закарпатської області від 27.06.2025 року у справі №907/1014/24 про стягнення з фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кейтеринг Сервіс Кампані" 2 138 911,84 грн заборгованості, з яких 2 000 000,00 грн основного боргу, 103 829,87 грн інфляційних втрат, 35 081,97 грн 3% річних, а також 25 666,95 грн на відшкодування сплаченого судового збору.
Вважає, що вказані обставини є беззаперечним свідченням того, що вказаний договір дарування було укладено 29.10.2025 ОСОБА_2 з метою недопущення звернення стягнення на його майно, при цьому він діяв недобросовісно та зловживаючи своїми правами, завдав шкоди Кредитору.
Згідно інформаційної довідки № 463745508 та № 463770902 від 11.02.2026, відповідно до якої було здійснено пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_3 станом на сьогоднішній день є власником житлового будинку разом з земельною ділянкою, на якій знаходиться будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки посвідченого 29 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Л.Є. за Р№1313.
У даному випадку причиною, у зв`язку з якою потрібно забезпечити позов є те, що ОСОБА_3 можуть бути здійснені дії щодо відчуження майна на користь третіх осіб, що зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі. Вважає, що з поведінки відповідачів у справі вбачається, що 29.10.2025 договір дарування було укладено ними з метою ухилення від виконання зобов`язань та недопущення звернення стягнення на дане майно, що фактично унеможливило виконання судового рішення, а саме рішення Господарського суду Закарпатської області у справі №907/1014/24, що набрало законної сили 13.10.2025.
Оскільки існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_3 (що є предметом позову), може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав заявника/позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду, адже у разі, якщо до закінчення розгляду спору у цій справі ОСОБА_3 здійснить відчуження спірного майна, то стягувач (кредитор) не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження (про визнання недійсними договору дарування) без нових звернень до суду, що взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав інтересів товариства з обмеженою відповідальністю «Кейтеринг Сервіс Кампані» у межах даної справи.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20 лютого 2026 року заяву приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича про забезпечення позову, подану одночасно з пред`явленням позову задоволено.
У порядку забезпечення позову, до вирішення справи по суті накладено арешт на:
- житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,06 га, кадастровий номер 2110100000:24:002:0156.
Не погоджуючись із даною ухвалою суду першої інстанції представник Стець Р.Я. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування ухвали, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для її постановлення відсутні, так як в оскаржуваній ухвалі суд не обґрунтовує співмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та земельної ділянки для особи та порушують право на користування цим майном. Також суд в ухвалі жодним чином не обґрунтовував порушення прав ОСОБА_3 та безпосередньо порушення її права приватної власності на момент прийняття оскаржуваної ухвали, як позивач, так і стягував могли і повинні були бути обізнані про те, що постановою Верховного Суду від 18 лютого 2026 року у справі №907/1014/24 касаційну скаргу фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 задоволено частково, постанову західного апеляційного господарського суду від 13 жовтня 2025 року скасовано та направлено цю справу до Господарського суду апеляційної інстанції на новий розгляд. Отже, сам суд мав змогу перевірити зазначену інформацію у Єдиному державному реєстрі судових рішень, що справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Представники ОСОБА_2 – адвокат Стець Р.І., ТзОВ «Кейтеринг Сервіс Кампані» і приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Дмитро Андрійович у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать довідки про доставку їм електронного документу і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч 2 ст. 373 ЦПК України.
Статті 149 та 150 ЦПК України містять підстави та види забезпечення позову.
У відповідності до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У відповідності до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суди) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, запобігання порушено у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Заходи до забезпечення позову повинні бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття таких заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.
Матеріалами справи та наведеними обставинами та доказами, подані на їх підтвердження вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Кейтеринг Сервіс Кампані» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 існує спір щодо виконання зобов`язань за договором поворотної фінансової допомоги №3 від 19.04.2023, який перебуває на стадії примусового виконання.
Суд першої інстанції обґрунтовано зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав стягувача. Наявна державна реєстрація права власності на спірне майно за ОСОБА_3 , створює для неї необмежену можливість розпорядитися цим майном. 
Виходячи зі змісту спірних правовідносин, вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладання арешту на будинок та земельну ділянку не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_3 , оскільки можливість розпоряджатися вказаним об`єктом обмежується на певний час, тобто має тимчасовий характер та є лише збереженням існуючого становища до завершення розгляду цієї справи по суті.
Оскільки такий захід забезпечення позову як накладення арешту на майно прямо передбачений чинним законодавством, є співмірним з вимогами, з якими приватний виконавець звернувся до суду в інтересах стягувача, а також ураховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб унеможливить виконання рішення суду та істотно ускладнить ефективний захист прав стягувача, і заява підлягає задоволенню.

Ухвала суду є законною та обгрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія 

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.  
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 20 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 17 серпня 2026 року.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ