ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2026 року | м. Дніпро | справа № 280/879/26

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач),
суддів: Чабаненко С.В., Білак С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Штуць Наталі Григорівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2026 року в адміністративній справі №280/879/26 (головуючий суддя першої інстанції - Татаринов Д.В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В:

Позивач 02.02.2026 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо внесення відомостей про порушення правил військового обліку;
- зобов`язати відповідача виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомості про порушення ним правил військового обліку.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2026 року у у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідачем протиправно внесено відомості про порушення правил військового обліку з боку позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки до адміністративної відповідальності він не притягувався, протоколи та постанови відносно нього не складалися. Отже, відомості до Реєстру про порушення правил військового обліку з боку позивача внесені безпідставно. 
Відповідач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_1 з 06 серпня 2010 року має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 від 01.02.2005 року).
Відповідно до військово-облікового документу Резерв+, позивач перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 .
01 липня 2024 року позивачем уточнено дані та зазначено адресу проживання: АДРЕСА_2 .
За відомостями військово-облікового документу у застосунку «Резерв+» ТЦК та СП 13 січня 2026 року звернулось до Нацполіції. Причина, - «Не стали на військовий облік за новою адресою».
Згідно тексту позову, у військово-обліковому документі Резерв + міститься припис про порушення ним військового обліку та звернення до органів Національної поліції України для здійснення адміністративного затримання та доставлення позивача для складання протоколу. Причина: «Не стали на військовий облік за новою адресою».
Позивач стверджує, що правила військового обліку не порушував, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності щодо нього не складалися.
Відповідач листом від 22 січня 2026 року за ЩТ/371 повідомив, що відповідно до відомостей що містяться у АІКС «Оберіг» громадянин ОСОБА_1 ігнорує свій обов`язок встати на військовий облік, а відтак ним були порушені правила військового обліку, згідно статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме, що позивач змінив місце проживання і не став на військовий облік у ТЦК та СП протягом 7 днів, у зв`язку з чим його було подано у розшук до органів Національної поліції України.
Позивач не погодившись з діями відповідача, оскаржив такі дії до суду. 

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відносини, пов`язані з виконанням громадянами України конституційного обов`язку захисту Вітчизни, врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року (далі по тексту - Закон №2232-XII).
Відповідно до частин першої, третьої статті 1 Закону №2232-XII захист незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян. Військовий обов`язок включає, зокрема, дотримання правил військового обліку. Згідно з частинами першої, третьої статті 33 Закону №2232-XII, військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів і ведеться за місцем їх проживання. Порядок ведення військового обліку встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.33 Закону №2232-XII).
На виконання цієї норми урядом затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів №1487 від 07.12.2016 року (далі по тексту - Порядок №1487).
Відповідно до п.2 Порядку №1487 військовий облік є складовою мобілізаційної підготовки держави та полягає, зокрема, у здійсненні заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами. Пунктом 56 Порядку №1487 передбачено, що у разі ухилення особи від явки до ТЦК та СП для уточнення облікових даних або проходження медичного огляду, територіальний центр може звернутися до органів Національної поліції щодо розшуку і доставлення такої особи для складання протоколу про адміністративне правопорушення (ст.210 або 210-№ КУпАП).
Таким чином, законодавство покладає на територіальні центри обов`язок вести військовий облік та за необхідності вживати передбачених заходів при виявленні порушень. Водночас факт порушення правил військового обліку повинен бути встановлений у порядку, визначеному Законом. Кодекс України про адміністративні правопорушення у ст.210 передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними або резервістами правил військового обліку (за перше таке порушення штраф від 200 до 300 н.м.д.г.).
Відповідно до частини третьої Правил військового обліку, особи, які порушили встановлені правила або законодавство про оборону і мобілізацію, притягуються до адміністративної відповідальності згідно з КУпАП.
Отже, встановлення факту порушення здійснюється шляхом притягнення особи до адміністративної відповідальності у передбаченому законом порядку (складання протоколу про правопорушення уповноваженою особою та розгляд справи з винесенням постанови).
Апеляційний суд звертає увагу, що спірні відомості внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, правові засади функціонування якого визначено Законом України №1951-VIII від 16.03.2017 «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі по тексту - Закон №1951-VIII).
Відповідач згідно із частинами восьмою, дев`ятою статті 5 Закону №1951-VIII є органом ведення зазначеного Реєстру, який забезпечує його актуалізацію.
Частина перша статті 7 Закону №1951-VIII визначає перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, що вносяться до Реєстру.
Зокрема, пунктом 20 частини першої статті 7 Закону №1951-VIII передбачено внесення до Реєстру відомостей про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 210 КУпАП (із зазначенням дати, номера та короткого змісту протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Отже, закон прямо пов`язує можливість внесення інформації про порушення правил військового обліку з фактом притягнення особи до адміністративної відповідальності. До Реєстру можуть вноситися дані саме про встановлене у визначеному порядку порушення (оформлене належним протоколом і постановою).
У даній справі встановлено, що позивач 01 липня 2024 року уточнив дані та зазначив адресу проживання: АДРЕСА_2 .
За відомостями військово-облікового документу у застосунку «Резерв+» ТЦК та СП 13 січня 2026 року звернулось до Нацполіції. Причина, - «Не стали на військовий облік за новою адресою».
У цій справі спір виник через те, що позивач не погоджується із тим, що в його мобільному додатку «Резерв+» міститься припис про порушення військового обліку та звернення до органів Національної поліції України для здійснення адміністративного затримання та доставлення позивача для складання протоколу. Причина: «Не стали на військовий облік за новою адресою».
Про такі відмітки представник позивача вказував у заяві від 20.01.2026 року, адресованій відповідачу.
Позивач посилається на те, що внесення вказаної інформації суперечить статті 7 Закону №1951-VIII, яка визначає вичерпний перелік персональних даних, що вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, серед якого відсутні відомості про порушення правил військового обліку. За відсутності складеного щодо позивача протоколу/постанови про адміністративне правопорушення за статтями 210, 210-1 КУпАП, вважає внесення такої інформації протиправною дією відповідача.
Суд зазначає, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. 
Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період. Здійснення керівництва та контролю за станом військового обліку належить до завдань ТЦК та СП, на які також покладено забезпечення виконання громадянами України військового обов`язку.
Для забезпечення військового обліку громадян України створений Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Цей Реєстр є автоматизованою інформаційно-телекомунікаційною системою, яка призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Держателем та адміністратором Реєстру є Міністерство оборони України. Органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) ТЦК та СП. Вони забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
До Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів: персональні дані, перелік яких наведений у статті 7 Закону №1951-VIII; службові дані, перелік яких наведений у статті 8 Закону №1951-VIII.
Інформація в Реєстрі зберігається у вигляді електронних облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів з можливістю формування необхідних відомостей. Створення облікового запису в Реєстрі здійснюється призначеними відповідальними особами органів ведення Реєстру шляхом заповнення електронних форм облікових карток військовозобов`язаних. Актуалізація (внесення змін) відомостей Реєстру здійснюється: в електронному режимі - шляхом інформаційної взаємодії між Реєстром та інформаційно-телекомунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, наведені у частині 3 статті 14 Закону №1951-VIII; у ручному режимі - шляхом внесення призначеною відповідальною особою відомостей до електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку. Верифікація персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що вони надають особисто, з базою даних Реєстру здійснюється призначеними відповідальними особами відповідно до покладених на них обов`язків.
Згідно зі статтею 6 Закону №1951-VIII особам, які працюють з базами даних Реєстру, заборонено вимагати, обробляти та використовувати будь-яку інформацію, не передбачену законодавством.
Відповідно до статті 9 Закону №1951-VIII військовозобов`язаний має право: отримувати інформацію про своє включення (не включення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет; звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (не включення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Статтею 10 Закону №1951-VIII передбачено, що за внесення завідомо недостовірної інформації про призовників, військовозобов`язаних та резервістів органи ведення Реєстру несуть відповідальність відповідно до законодавства.
Втім, звертаючись до суду із цим позовом, позивач не обґрунтував, яке саме його суб`єктивне право та/чи законний інтерес порушені внаслідок наявності такої інформації у його військово-обліковому документі чи в мобільному додатку «Резерв+», яким він користується.
Суд зазначає, що така інформація не є персональними даними про особу, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до п.20-1 ч.1 ст.7 Закону №1951-VIII (відомості про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП), не пов`язується і не ототожнюється із притягненням особи до адміністративної відповідальності.
Завданнями військового обліку, серед іншого, є забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку.
Система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів - це узгоджена за завданнями діяльність державних органів, підприємств, установ і організацій, які ведуть облік та забезпечують його функціонування із застосуванням засобів автоматизації процесів та використанням необхідних баз даних (реєстрів), зокрема Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста створений для надання доступу таким особам (користувачам) до інформації про їхні персональні та службові дані, які містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також до електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони. Електронний кабінет має додаткові функціональні можливості, необхідні для виконання його завдань, які розширюють його здатності, підвищують зручність користування та покращують ефективність виконання завдань. Такі додаткові можливості включають зокрема інформаційну підтримку користувача щодо обов`язків, правил проходження медичних оглядів, строків призову та мобілізації, надсилання повістки, контроль і відстеження стану військового обліку, надсилання сповіщень про важливі події та оновлення, сплату штрафів, сканування документів тощо. Для їх реалізації запроваджені відповідні опції та інструменти, які Мінооборони як держатель Реєстру постійно удосконалює та доповнює з урахуванням потреб користувачів, змін у законодавстві та розвитку цифрових сервісів.
Такими опціями є зокрема позначки «На обліку», «Порушення правил військового обліку», «Дані уточнено вчасно», «Вас розшукує ТЦК» та інші, які активуються в електронному кабінеті та відображаються в електронному військово-обліковому документі та в мобільному додатку «Резерв+».
Ці позначки показують актуальний стан громадянина щодо виконання ним вимог військового обліку та інформують про дії ТЦК та СП у зв`язку з виявленими порушеннями або змінами в обліку. Вони дозволяють як військовозобов`язаним громадянам, так і відповідним державним органам відстежувати і контролювати дотримання правил військового обліку та виконання інших обов`язків.
Позначка «Порушення правил військового обліку» в електронному кабінеті призначена для інформування особи про виявлені уповноваженими органами факти порушень правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за які вона може бути притягнута до відповідальності.
Порушення може стосуватися будь-якого із обов`язків, зазначених в пунктах 1-11 додатку 2 до Порядку №1487, частинах 1, 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», частині 10 статті 1, частині 11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункті 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11.04.2024 року №3633-IX, пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.03.2024 року №3621-IX, пунктах 21- 25 Порядку №560 та в інших актах законодавства.
Позначки «Вас розшукує ТЦК», «Причина звернення до Нацполіції» в електронному кабінеті інформують особу про звернення ТЦКСП до територіального органу Національної поліції з метою доставлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у сфері мобілізаційного законодавства, до ТЦК та СП для складання протоколу.
Такі позначки мають виключно повідомлювальний характер, вони не є заходами адміністративного або іншого виду впливу, не є покаранням, не можуть слугувати самостійною підставою для притягнення до відповідальності, не є процесуальною дією щодо оголошення особи в розшук.
Навпаки, такий спосіб інформування через електронний кабінет сприяє реалізації особою її обов`язків з військового обліку, надаючи можливість оперативно дізнатися про необхідність виправлення/усунення порушень.
Також це дає особі можливість реалізувати свої процесуальні права у разі, якщо відповідний орган розпочав провадження у справі про адміністративне правопорушення, та уникнути примусового доставлення та адміністративного затримання. Така особа має можливість скористатися передбаченою КУпАП спрощеною процедурою розгляду справ про порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, якщо вона не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву (без складання протоколу, без участі особи, мінімальний розмір штрафу, взаємодія з ТЦКСП через електронний кабінет, гнучкий порядок виконання постанови про сплату штрафу).
У разі якщо особа, яка вчинила порушення правил військового обліку, не визнає порушення і не погоджується на розгляд справи без своєї присутності, то вона має прибути до ТЦКСП для складання протоколу та розгляду справи про адміністративне правопорушення за загальною процедурою. 
Позивач не надав ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій будь-яких доказів того, що ця інформація створила перешкоди для здійснення його прав і законних інтересів, або поклала на нього обов`язки, не передбачені нормами чинного законодавства, або призвела до настання будь-яких правових наслідків, застосування до нього заходів впливу/ примусу/ санкцій/покарання/ юридичної відповідальності, заподіяння йому майнової (матеріальної) та моральної шкоди, та в матеріалах справи такі докази відсутні.
Разом з цим, пунктом 20 Порядку № 1487 визначено, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
У разі зміни місця проживання або у разі, коли в паспорті громадянина України відсутні відмітки про реєстрацію місця проживання, призовниками, військовозобов`язаними та резервістами подається інформація, яка підтверджується документами або відомостями відповідно до Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад».
Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
У пункті 23 Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року №265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.
Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
Відповідно до абзаців першого, третього пункту 56 Порядку № 1487 Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України «Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі.
Як встановлено судом першої інстанції, у цій справі у військово-обліковому документі позивача, сформованому у застосунку «Резерв+» вказано, що порушення ОСОБА_1 правил військового обліку полягає у тому, що військовозобов`язаний не став на військовий облік за новою адресою.
Аналіз наведених вище положень статті 37 Закону № 2232-XII, Порядку № 1487 та Правил військового обліку дає підстави для висновку, що військовозобов`язані повинні:
- перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідному районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи, у разі залишення свого зареєстрованого місця проживання;
- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
- особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних.
Пунктом 81 Порядку № 1487 (у редакції Порядку станом на дату внесення відповідачем відомостей щодо порушення позивачем правил військового обліку – 13 січня 2026 року було визначено, що взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України) та військово-облікового документа.
Особиста присутність призовників, військовозобов`язаних та резервістів для зняття або виключення з військового обліку у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів не обов`язкова.
Тобто, станом на 13 січня 2026 року позивачем порушено правила військового обліку, а саме частину третю статті 33, частину четверту статті 37 Закону № 2232-ХІІ, оскільки у відповідності до пункту 81 Порядку № 1487 ОСОБА_1 не звернувся з заявою про взяття на військовий облік до ТЦК та СП за місцем свого проживання.
Вказані обставини позивачем не спростовано.
Судом установлено, що відповідачем до Реєстру внесені дані саме щодо порушення ОСОБА_1 правил військового обліку у зв`язку з тим, що він не став на військовий облік за новою адресою ( АДРЕСА_2 ), а не про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Суд зазначає, що звернення ТЦК та СП до органів Національної поліції про доставлення до ТЦКСП військовозобов`язаних громадян, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП, для складання протоколу є правомірною дією, обумовленою виконанням ТЦКСП завдань щодо здійснення контролю за дотриманням військовозобов`язаними правил військового обліку та мобілізаційного законодавства, а також забезпечення належного документування фактів порушень та притягнення винних осіб до відповідальності.
Такі дії вчиняються ТЦК та СП на виконання повноважень, наданих частиною 1 статті 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пунктом 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, пунктом 15 Порядку №560, пунктом 79 Порядку №1487, у тому числі із застосуванням заходів впливу органами (посадовими особами), правомочними здійснювати адміністративне затримання. Протягом 30 календарних днів територіальні органи (підрозділи) поліції повинні встановити місцезнаходження громадянина та доставити його до ТЦКСП, або направити письмову відповідь про неможливість здійснити адміністративне затримання та доставлення громадянина. У разі відмови громадянина прослідувати до ТЦКСП органи поліції вправі застосувати до неї адміністративне затримання. Виконання звернення ТЦКСП припиняється зокрема у зв`язку з добровільним прибуттям громадянина до ТЦКСП.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_2 внесений до ІС «Облік звернень» ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України» як військовозобов`язаний, якого необхідно доставити до ТЦКСП для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.
Разом з цим, суд не надає оцінки законності рішенням/діям/бездіяльності органів (підрозділів) поліції щодо виконання звернення ТЦКСП, оскільки це не є предметом даного спору.
У цій справі заявлені позивачем вимоги фактично спрямовані на підтвердження відсутності з його боку порушень правил військового обліку та отримання судового висновку про неправомірність покладених на нього обов`язків з`являтися за викликом ТЦКСП, а також на уникнення його доставлення до ТЦКСП.
Слід наголосити, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
З огляду на наведене, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку позивача не підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення правил військового обліку та розшук ОСОБА_1 , суд зазначає про таке.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 9 Закону №1951-VІІІ призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право, зокрема, звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (не включення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Представник позивача 20.01.2026 року звернувся до відповідача із адвокатським запитом, прохальна частина якого містила вимоги щодо виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку відносно позивача у зв`язку із відсутністю порушення з його сторони законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідач надав відповідь на адвокатський запит, у якій повідомив представника позивача про відсутність підстав для виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку відносно позивача.
Разом з тим, адвокатський запит не є заявою, передбаченою пунктом 2 частини першої статті 9 Закону № 1951-VІІІ, хоча і містив вимоги як про надання адвокату інформації щодо позивача з метою надання йому правничої допомоги, так і про виключення відомостей з Реєстру.
Отже, у відповідача були відсутні підстави для виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку відносно позивача у зв`язку із наявністю порушення зі сторони позивача законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію
За правилами предметної юрисдикції, наведеними у статті 20 КАС України, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, які розглядають їх із особливостями, передбаченими у статті 286 КАС України.
Позивач у цій справі намагається довести свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення (порушенні правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію) поза межами встановленої законом процедури, що суперечить завданням адміністративного судочинства.
Отже, суд не вдається в дослідження обставин оповіщення/виклику позивача до ТЦК та СП, направлення/вручення йому повісток, не перевіряє мету його виклику до ТЦК та СП, наявність фактів вчинення ним тих чи інших порушень правил військового обліку, не надає оцінки законності рішенням/діям/бездіяльності відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки зазначене виходить за межі позовних вимог у даній справі і не є компетенцією цього суду.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову через відсутність порушеного права на момент звернення до суду з позовом та невірний спосіб захисту, з чим погоджується колегія суддів.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних та обґрунтованих юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу скаргу Штуць Наталі Григорівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2026 року в адміністративній справі №280/879/26 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2026 року в адміністративній справі №280/879/26 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя С.В. Білак