Справа № 604/50/26
Провадження № 2-др/604/11/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2026 року селище Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Сіянка В. М.
за участю секретаря Феньо О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиськ в залі суду заяву представника відповідачки Карапетяна Е.Т. про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Підволочиської селищної ради Тернопільської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні і визначення способу участі у вихованні дитини та у спілкуванні з нею,
у с т а н о в и в:
Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2026 року у справі №№ 604/50/25 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Підволочиської селищної ради Тернопільської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні і визначення способу участі у вихованні дитини та у спілкуванні з нею.
Вказаним рішенням, зобов`язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом затвердження наступного графіку побачень та спілкування зі своєю малолітньою донькою:
-на час воєнного стану в Україні та перебування батька ОСОБА_1 за кордоном, зобов`язати матір ОСОБА_2 забезпечити умови для спілкування батька з дитиною та організовувати щоденне спілкування доньки ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 у режимі телефонного або відеозв`язку через мобільний телефон (в тому числі і особистий) у період часу з 19.00 год. протягом 30 хвилин кожного дня;
- у вигляді систематичних побачень з донькою ОСОБА_3 за її місцем проживання, перебування щовівторка з 17:00 год. до 19:00 год., а також в першу, третю суботу, другу, четверту неділю кожного місяця з 13.00 по 16.00, в присутності матері дитини, в період перебування батька на території України.
Зустрічі та спілкування ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повинні відбуватись в присутності матері ОСОБА_2 .
У задоволені решти позовних вимог відмовлено.
21 липня 2025 року представник відповідачки, адвокат Карапетян Е.Т. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000грн та долучив докази на підтвердження понесених вказаних витрат.
Розгляд поданої заяви призначено на 30 липня 2026 року о 12 год00хв.
27 липня 2026 року від представника позивача надійшло клопотання про зменшення судових витрат заявлених представником відповідача на професійну правничу допомогу адвоката. Так, у поданому клопотанні представник позивача вказує,що що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Тому, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 3000грн. 
Відповідно до ч.1, 2ст.270ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 ЦПК України. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відповідно дост. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати: 1) на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.3, 4ст.270ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
В судове засідання заявник представник позивача адвокат Вальчук М.М. не з`явився з невідомих суду причин. 
В судове засідання представник відповідача адвокат Карапетян Е.Т. також не з`явилася, проте надіслав заяву у якій зазначено, що підтримує вимоги відповідача про стягнення додаткових витрат на правничу допомогу та просить їх задовольнити, розгляд поданої заяви просить проводити без участі представника. 
Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, клопотання, суд зазначає наступне.
Відповідно дост.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Зі змістуст.58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно дост.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідност.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертоюст.62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Так, у відповідності дост.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з постановою Верхового Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Відповідно до постанови Великої Палати ВС від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц, висвітлено правову позицію щодо вирішення питання про професійну правничу допомогу, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Крім цього, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст..41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованими. У рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лавенте проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, відповідно до ст..11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмету спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12.02.2020р. у справі №648/1102/19 і від 11.11.2020р. у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Так, представник відповідачки адвокат Карапетян Е.Т., 20 липня 2025 року подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та долучив докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу адвоката, а саме: договір про надання правничої допомоги від 18 лютого 2026 року та акт виконаних робіт за №02 від 17.07.2025 року.
Згідно з п. 4.1. договору про надання правничої допомоги від 18.02.2026 вартість правничої допомоги Адвоката вказаної в п.1.3. : встановлена погодинна оплата, вартість однієї години роботи адвоката становить 2000грн.
Як встановлено, з акту виконаних робіт за №02 від 17.07.2025 року, адвокатом Карапетяном Е.Т. надано ОСОБА_2 за вказаним договором наступні послуги: попереднє опрацювання матеріалів ( документів) наданих клієнтом, надання консультації клієнту, опрацювання законодавчої бази, вартість наданої послуги становить 4000грн; підготовка та подача відзиву на позовну заяву вартість наданої послуги становить 4000грн; підготовка та подача відзиву на позовну заяву ( змінений предмет позову) вартість наданої послуги становить 4000грн; підготовка та подача заперечень на відповідь на відзив вартість наданої послуги становить 4000грн; участь у судових засіданнях вартість наданої послуги становить 4000грн. Загальна вартість послуг наданих адвокатом згідно наданого Акту, становить – 20000грн. 
Судом враховано, що 27 липня 2026 року від представника позивача надійшло клопотання про зменшення судових витрат заявлених представником відповідача на професійну правничу допомогу, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості до 3000грн. 
Положеннями ст.141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови у задоволенні позову - на позивача, у разі частково задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи реальний обсяг допомоги представника відповідача у суді, час витрачений на надання таких послуг (обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді першої інстанції та тривалість судових засідань), критерій реальності таких витрат, суд вважає, що заявлений представником відповідача розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним, завищеним та таким, що не відповідає складності справи та виконаних адвокатським об`єднанням робіт, обсягом наданих адвокатським об`єднанням послуг.
З врахуванням викладеного вище, враховуючи те, що судом при ухваленні рішення від 16.07.2026 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, відповідно до ст. 141 ЦПК України не вирішувалось, тому, з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, участю адвоката у судових засіданнях, заяви представника позивача про зменшення витрат на правову допомогу, а також враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідачки адвоката Карапетяна Е.Т. та стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 гривень понесених витрат на правову допомогу. При цьому, суд вважає, що підготовка відзиву на позовну заяву з урахуванням зміни предмет позову, подача заперечень на відповідь на відзив; витрати пов`язані з участю у судових засіданнях у даній справі, що складає 12000 грн., не відповідає складності справи, а також критерію розумності та справедливості, доцільного обсягу витрачання часу адвокатом на виконання такої роботи. 
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Заяву представника відповідачки ОСОБА_2 , адвоката Карапетяна Едуарда Томіковича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Підволочиської селищної ради Тернопільської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні і визначення способу участі у вихованні дитини та у спілкуванні з нею, задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь  ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) компенсацію частини понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 копійок).
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко