ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2026 року | м. Дніпро | справа № 932/396/26

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 04.05.2026 ( суддя Ярощук О.В.) в адміністративній справі №932/396/26 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Департамент патрульної поліції про скасування постанови,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою у якій прохала поновити строк на оскарження постанови заступника командира 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області серії ЕНА №6408243 від 25.12.2025 року капітана поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за ч.2 ст.122 КУпАП.
Скасувати постанову заступника командира 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області серії ЕНА №6408243 від 25.12.2025 року капітана поліції Махоти Д. О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за ч.2 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.12.2025 року їхала у справах на своєму автомобілі, та зупинилась на спецсигнали машини патрульної поліції позаду. До машини підійшло кілька працівників поліції, один з них роз`яснив права, та повідомив, що буде винесена постанова за ч.1 ст.122, але не вказав відносно кого та на підставі чого. Також працівники поліції повідомили, що у них не має відео. Потім у подальшому, вз державного інформаційного додатку «Дія» дізналась, що заступником командира 1 взводу 1 роти 1 бат. Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капітаном поліції Махотою Д. О. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху та накладений штраф у розмірі 510 грн. за порушення п. 11.4 правил дорожнього руху, при цьому постанова винесена за ч.2 ст.122 КУпАП, тобто за іншою частиною аніж мені повідомили працівники поліції. Третього січня 2026 року позивач звернулася до УПП в Дніпропетровській області та отримала постанову у справі, у якій указано, що водій керуючи тз на дорозі із двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги. Позивач заперечила вказані маневри, на зустрічні смуги не виїжджала і відповідно правила дорожнього руху не порушувала.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Дніпра від 04.05.2026 позов задоволено частково.
Скасовано постанову серії ЕНА №6408243 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 25.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити.
Стягнуто із Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (м. Дніпро, площа Троїцька, 2а, ЄДРПОУ 4010864612) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 532,48 грн., за рахунок відповідних бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ухвалення рішення з невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи своєї скарги, апелянт посилається на те, що під час винесення оскаржуваного рішення відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєного правопорушення, обґрунтовано виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що постановою серії ЕНА №6408243 від 25.12.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн.
Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , 25.12.2025 о 10 год 06 хв, керуючи транспортним засобом PEUGEOT 307, д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Дніпро, на вул. І. Огієнко, біля буд. № 29, на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснила виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушила п. 11.4 Правил дорожнього руху України.
Із наданих матеріалів відеозапису вбачається, що 25.12.2025 о 09 год 57 хв співробітники патрульної поліції спілкуються із позивачкою. Сам факт порушення на відеозаписі відсутній (камера 470397). У той же час, позивачу о 09 год 58 хв роз`ясненні її права та повідомлено, що стосовно неї буде винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також повідомлено, що відео як їде позивач та порушує ПДР у співробітника патрульної поліції не має, у т.ч. коли вона розмовляє по телефону (09 год 59 хв). Співробітник патрульної поліції вимагає саме від позивача довести факт порушення. Упродовж із 10 год 00 хв йде розгляд справи за ч. 1 ст. 122 КУпАП, при цьому зазначається, що позивач має слухати співробітників поліції, а завершений розгляд справи позивач побачить, коли постанову буде роздруковано, при цьому співробітники поліції спілкуються виключно між собою. По завершенню розгляду справи повідомлено, що постанову винесено за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів виходить з такого.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Аналізуючи обґрунтованість позовних вимог суд приходить до такого.
Позивач наголошував, що правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП не здійснював, п.11.4 ПДР України не порушував та матеріали справи не містять доказів порушення нею правил дорожнього руху. 
Згідно з п.11.4 Правил дорожнього руху України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.
Вказаною нормою Правил дорожнього руху України врегульовано правило, згідно якого дозволяється рух транспортних засобів на дорогах із двостороннім рухом лише у попутному напрямку та заборона виїзду на призначений для зустрічного руху бік дороги, тобто рух в протилежному напрямку.
Частиною 2 ст.122 КУпАП, за якою було притягнуто позивачку до адміністративної відповідності, передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
При перегляді відеозапису з реєстратора службового автомобіля поліцейських встановлено, що на відео із бодікамер відсутні записи, що підтверджують доводи відповідача, жодним чином не вбачається того, що позивач здійснила виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги.
З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що постанова від 25.12.2025 року, винесена заступником командира 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області серії ЕНА №6408243 від 25.12.2025 року капітаном поліції Махотою Д.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за ч.2 ст.122 КУпАП не відповідає фактичним обставинам, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 здійснила виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушила п. 11.4 Правил дорожнього руху України, Позивачу та суду не надано.
Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень саме на відповідача покладається обов`язок доказування правомірності свого рішення.
При цьому згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Колегія суддів також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, відповідно до якої сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Крім того, у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а Верховний Суд зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості усі сумніви щодо події порушення та винності особи тлумачаться на її користь. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для скасування постанови серії ЕНА №6408243 від 25.12.2025 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення — без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених належними доказами, та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування чи зміни відсутні. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 04.05.2026 в адміністративній справі №932/396/26 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.
Повний текст постанови виготовлено 07 вересня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова