Справа № 171/2079/26 
3/171/1753/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року  м. Апостолове

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Кодрян Л.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, 

ВСТАНОВИЛА:
13.06.2026 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 692080, відповідно до якого 13.06.2026 о 15.51 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом – мотоцикл марки «SPARK», будучи позбавлений права керування транспортними засобами, чим порушив п.п.2.1а ПДР України, правопорушення вчинено повторно протягом року, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
В судове засідання 07.07.2026 ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення до суду від нього не надходило, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, рекомендоване повідомлення було повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч.1 ст.268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані по своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
Зважаючи на викладені обставини ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи.
Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП України, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП України).
Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого висновку.
Згідно з п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Приписами ч. 4 ст. 126 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами другою-четвертою вказаної статті.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП України, доведена наступними письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 692080 від 13.06.2026; рапортом інспектора СРПП ВП № 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.06.2026; копією постанови серії ЕНА №7337339 від 08.06.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що свідчить про повторність вчинення протягом року адміністративного правопорушення; довідкою інспектора СРПП ВП 10 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.06.2026 про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія будь якої категорії не отримував, відеозаписом з нагрудних бодікамер працівників поліції. 
Згідно з постановою ЕНА №7337339 від 08.06.2026 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у розмірі 20400 грн. (а.с.6). 
Вказані докази суд знаходить достатніми на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У діях ОСОБА_1 вбачаються усі складові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, проаналізувавши долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення докази, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують, та обтяжують відповідальність правопорушника.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу (за відсутності доказів належності мотоцикла марки «SPARK» ОСОБА_1 ).
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
На підставі вищезазначеного, керуючись cт.ст.40-1, 126, 251, 252, 266, 268, 283, 284 КУпАП України, суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст.308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

  Суддя	Л.  І.  Кодрян