Справа № 710/1287/26 Провадження № 3/710/323/26 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2026 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Побережна Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли 28.07.2026 від відділу поліцейської діяльності № 2 Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , інші відомості про особу суду не відомі,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2026 о 23 годині 06 хвилин, ОСОБА_1 20.07.2026 о 22 годині 41 хвилині в м. Шпола по вул. Івана Гончара керував автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Порушення вчинене повторно протягом року після винесення постанови серії ЕНА № 6973176 від 05.04.2026, чим порушено п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, а відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
12.08.2026 захисник ОСОБА_1 — адвокат Задорожня В.О. подала клопотання про долучення письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні приймала участь адвокат – Задорожня В.О., підтримала клопотання про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Захисник зазначила, що лист поліції від 27.07.2026 містить недостовірні відомості про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалося, оскільки він має посвідчення водія серії НОМЕР_4 з відкритою категорією «C». На її думку, з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 184 та від 22.03.2022 № 348, якими на період воєнного стану водіям категорії «B» дозволено керувати транспортними засобами категорій «C» і «C1», водій, який має категорію «C», не повинен вважатися таким, що не має права керувати автомобілем категорії «B». На підтвердження цього підходу захисник послалася на постанову Кропивницького апеляційного суду від 29.05.2025 у справі № 398/393/25 та постанови місцевих судів у справах № 489/10301/24, № 759/25206/24 і № 521/7215/26.
Крім того, захисник вважала недоведеною повторність, посилаючись на відсутність окремої довідки про повторність, підтвердження набрання постановою серії ЕНА № 6973176 законної сили та відомостей про її виконання. Також вона зазначила, що автомобіль був технічно несправний, до поломки ним керував товариш ОСОБА_1 , а сам ОСОБА_1 сів за кермо лише для переміщення автомобіля на незначну відстань. На думку захисника, поліцейські не перевірили технічний стан автомобіля та не відібрали письмових пояснень пасажира, тому обставини події з`ясовані неповно.
У письмових поясненнях ОСОБА_1 не заперечував, що перебував за кермом автомобіля та керував ним. Він пояснив, що повертався з роботи разом із товаришем, який спочатку керував автомобілем; після виникнення технічної несправності та припинення нормальної роботи автомобіля він сам сів за кермо, оскільки краще знав технічні особливості свого автомобіля, і намагався перемістити його на невелику відстань. Також зазначив, що працює комбайнером, склав теоретичний іспит для отримання категорії «B», але посвідчення водія цієї категорії ще не отримав.
Дослідивши матеріали справи, письмові пояснення, клопотання захисника, долучені документи і відеозаписи та оцінивши їх у сукупності, суддя дійшла таких висновків.
Статтею 7 КУпАП установлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом. Під час розгляду справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів і засобів фото- та відеозапису, а також іншими документами. Збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів. Згідно зі ст. 252 КУпАП усі докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному й об`єктивному дослідженні в сукупності.
У постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а Верховний Суд звернув увагу, що презумпція невинуватості застосовується і у справах про адміністративні правопорушення: усі сумніви щодо події порушення та винності особи тлумачаться на її користь, а недоведені подія і вина прирівнюються до доведеної невинуватості. Цей підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, за якою висновок про винуватість має випливати із сукупності достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою доказів.
Протокол серії ЕПР1 № 724716 містить дату, час і місце події, дані про автомобіль ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_3 , дані ОСОБА_1 , посилання на п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, ч. 5 ст. 126 КУпАП та попередню постанову серії ЕНА № 6973176 від 05.04.2026. У протоколі зазначено технічний засіб відеозапису БК967816; протокол підписаний ОСОБА_1 , у ньому наявна відмітка про роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Два відеозаписи з автомобільного реєстратора охоплюють проміжок часу безпосередньо перед зупинкою та після неї. На них зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_3 , попереду службового автомобіля поліції, подальшу зупинку цього транспортного засобу та вихід осіб із нього. Відеозапис export-236nz.mp4 містить подальше спілкування поліцейських із ОСОБА_1 та іншою особою біля вказаного автомобіля, перевірку документів і оформлення адміністративних матеріалів.
Відеозаписи у взаємозв`язку з власними письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який прямо визнав, що перебував за кермом і керував автомобілем, є належними та узгодженими доказами факту керування. Тривалість руху та мотив, з якого особа сіла за кермо, не змінюють самого факту керування механічним транспортним засобом.
Копія постанови серії ЕНА № 6973176 від 05.04.2026 свідчить, що 05.04.2026 о 15 годині 44 хвилини ОСОБА_1 керував тим самим автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не маючи права керування таким транспортним засобом, та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням штрафу 3400 грн. Копія містить підпис посадової особи, відомості про отримання копії постанови ОСОБА_1 і засвідчення її відповідності.
Тому довід захисника про недоведеність повторності лише через відсутність окремої довідки або відомостей про фактичну сплату штрафу суддя відхиляє. Для кваліфікації повторності визначальним є факт попереднього притягнення особи до адміністративної відповідальності протягом року, а не виконання постанови шляхом сплати штрафу. Відомостей про скасування постанови серії ЕНА № 6973176 або зупинення її дії матеріали справи не містять. У цьому провадженні суд не здійснює перегляд законності іншої постанови, яка не була скасована у встановленому законом порядку.
Лист відділу поліцейської діяльності № 2 Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 27.07.2026 містить повідомлення, що за відомостями інформаційного порталу Національної поліції посвідчення водія ОСОБА_1 не видавалося. Водночас долучена стороною захисту копія посвідчення водія серії НОМЕР_4 безпосередньо підтверджує його видачу 21.05.2024 та відкриття категорії «C». У цій частині відомості листа поліції спростовані первинним документом, а тому суддя не бере їх за основу висновку про те, що ОСОБА_1 взагалі ніколи не набував права керування транспортними засобами.
З копії посвідчення водія також убачається, що строк його дії зазначено до 21.05.2026. Разом із тим підпунктом 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 184 установлено, що строк дії посвідчення водія, який закінчився у період дії воєнного стану, продовжується на один рік. Отже, на час події 20.07.2026 посвідчення ОСОБА_1 з категорією «C» не втратило чинності через закінчення зазначеного на ньому строку.
Довідка, видана ФОП ОСОБА_2 01.08.2026, підтверджує, що ОСОБА_1 з 30.03.2026 працює водієм автотранспортних засобів. Цей документ характеризує особу та її трудову зайнятість, однак сам по собі не підтверджує права керувати автомобілем певної категорії, оскільки таке право посвідчується посвідченням водія з відкритою відповідною категорією.
Пункт 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, покладає на водія механічного транспортного засобу обов`язок мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до п. 2.13 Правил до категорії «B» належать автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів, а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, — восьми; категорія «C» охоплює призначені для перевезення вантажів автомобілі з дозволеною максимальною масою понад 7500 кілограмів.
Частина друга ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Частиною п`ятою цієї статті встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою — четвертою ст. 126 КУпАП. Отже, у цій справі підлягають установленню факт керування ОСОБА_1 автомобілем категорії «B», відсутність у нього відкритої категорії «B» та попереднє притягнення протягом року за одне з порушень, передбачених частинами другою — четвертою ст. 126 КУпАП.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 № 348 постанову Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 184 доповнено пунктом 1-1, яким установлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорій «C», «C1» на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії «B».
Зміст цієї спеціальної норми є конкретним щодо напрямку розширення допуску: вона дозволяє власникам посвідчення категорії «B» керувати транспортними засобами категорій «C» та «C1». Норма не передбачає зворотного правила і не надає особам, у посвідченні яких відкрита лише категорія «C», права керувати транспортними засобами категорії «B». Поширення винятку на правовідносини, які його текстом не охоплені, означало б створення судом нового дозволу, тоді як перелік категорій та умови допуску визначає уповноважений нормотворчий орган.
Те, що для набуття права керування вантажними автомобілями категорії «C» необхідні інші або ширші навички, ніж для категорії «B», не замінює юридичного факту відкриття відповідної категорії у посвідченні водія. Категорії «B» і «C» у пункті 2.13 Правил дорожнього руху визначені як самостійні, а пункт 2.1 «а» цих Правил вимагає посвідчення саме на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Тому наявність права керувати транспортним засобом однієї категорії не означає автоматичного набуття права керувати транспортним засобом іншої категорії.
Суддя враховує посилання захисника на постанову Кропивницького апеляційного суду від 29.05.2025 у справі № 398/393/25, у якій висловлено інший підхід: особу з відкритою категорією «C», яка під час воєнного стану керувала автомобілем категорії «B», не було притягнуто до відповідальності. Однак зазначена постанова ухвалена за фактичних обставин конкретної справи, не є висновком Верховного Суду щодо застосування норми права та не має обов`язкового значення для вирішення цього провадження.
Натомість у постанові Сумського районного суду Сумської області від 29.04.2024 у справі № 587/676/24, у якій особа з посвідченням категорії «C» керувала автомобілем категорії «B», суд установив наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Хоча у тій справі особу було звільнено від відповідальності за малозначністю, наведене рішення підтверджує існування судового підходу, за яким постанова Кабінету Міністрів України № 348 не створює зворотного допуску з категорії «C» до категорії «B».
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а роз`яснив, що керування транспортним засобом є технічною дією водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і його переміщення у просторі. Саме така дія зафіксована дослідженими відеозаписами та прямо визнана ОСОБА_1 у письмових поясненнях.
Посилання захисника на презумпцію невинуватості та постанову Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а є правильним щодо стандарту доказування, однак не спростовує висновку про винуватість у цій справі. Сумніви повинні бути об`єктивними й випливати з доказів. Тут факт керування, категорія транспортного засобу, відсутність у посвідченні категорії «B» та попереднє притягнення підтверджені взаємоузгодженими матеріалами, а зміст постанови Кабінету Міністрів України № 184 у редакції постанови № 348 не передбачає дозволу, на який посилається сторона захисту.
За таких обставин копія посвідчення водія серії НОМЕР_4 спростовує лише помилкову інформацію листа поліції про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія взагалі не видавалося. Водночас цей документ підтверджує істотну для справи обставину: у посвідченні відкрита виключно категорія «C», тоді як автомобіль ВАЗ 21099 належить до категорії «B». Сам ОСОБА_1 зазначив, що теоретичний іспит для категорії «B» склав, але посвідчення з відкритою категорією «B» ще не отримав. Отже, на час події права керувати цим автомобілем він не набув.
Довідка ФОП ОСОБА_2 про роботу ОСОБА_1 водієм не змінює цього висновку. Працевлаштування характеризує особу і підтверджує наявність у неї трудових відносин, проте не є документом, який відповідно до законодавства надає право керувати транспортним засобом конкретної категорії.
Суддя не погоджується і з доводом про те, що технічна несправність автомобіля виключає адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 18 КУпАП дія, вчинена у стані крайньої необхідності, не є адміністративним правопорушенням лише за наявності безпосередньої небезпеки, яку неможливо було усунути іншими засобами, та за умови, що заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.
Письмові пояснення ОСОБА_1 не містять відомостей про реальну небезпеку для життя, здоров`я, майна чи громадського порядку. Технічного висновку, акта ремонту, рахунку за евакуацію або іншого об`єктивного доказу несправності автомобіля не подано. Не обґрунтовано й неможливість залишити автомобіль на місці, викликати особу з категорією «B», скористатися буксируванням або евакуатором. Відеозапис фіксує самостійний рух автомобіля дорогою. Тому ознак крайньої необхідності в розумінні ст. 18 КУпАП немає.
Довід захисника про недоведеність повторності також відхиляється. Копія постанови серії ЕНА № 6973176 від 05.04.2026 підтверджує, що ОСОБА_1 менше ніж за рік до події було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Відомостей про скасування цієї постанови матеріали справи не містять. Фактична сплата штрафу не є елементом повторності: для кваліфікації за ч. 5 ст. 126 КУпАП значення має попереднє піддання особи адміністративному стягненню протягом року.
Таким чином, протокол серії ЕПР1 № 724716, відеозаписи руху автомобіля та оформлення матеріалів, письмові пояснення ОСОБА_1 , копія посвідчення водія з відкритою категорією «C» і копія постанови серії ЕНА № 6973176 утворюють послідовну та взаємоузгоджену сукупність доказів. Вони поза розумним сумнівом підтверджують, що 20.07.2026 ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем категорії «B», не маючи права керування транспортним засобом цієї категорії.
Тому в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а клопотання захисника про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП задоволенню не підлягає.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до статей 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.
Визначаючи адміністративне стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП, суддя враховує характер правопорушення, його суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь вини та те, що він працює водієм. Водночас ураховано повторність порушення і те, що після попереднього стягнення ОСОБА_1 знову керував тим самим автомобілем без відкритої категорії «B». За таких обставин необхідним і достатнім є мінімальне передбачене санкцією стягнення: штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років.
З протоколу серії ЕПР1 № 724716 убачається, що автомобіль ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_3 , належить ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 . Тому оплатне вилучення транспортного засобу не застосовується.
На підставі ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір. У 2026 році його розмір становить 665,60 грн.
Керуючись ст. 7, 18, 23, 33-35, 40-1, 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284, 294, 307, 308 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя —

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 — адвоката Задорожньої Вікторії Олександрівни про закриття провадження у справі відмовити.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень нуль копійок), із позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Штраф стягнути в дохід держави за такими реквізитами: призначення платежу — «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», код класифікації доходів бюджету 21081300; отримувач — ГУК у Черкаській області/Черкаська область/21081300; код отримувача за ЄДРПОУ 37930566; банк отримувача — Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; рахунок UA918999980313030149000023001.
Штраф має бути сплачений не пізніше ніж через п`ятнадцять днів із дня вручення копії цієї постанови, а в разі її оскарження — не пізніше ніж через п`ятнадцять днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови стягується подвійний розмір штрафу — 81 600,00 грн. (вісімдесят одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) відповідно до ст. 308 КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , інші відомості про особу суду не відомі, в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) за такими реквізитами: отримувач — ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача за ЄДРПОУ 37993783; банк отримувача — Казначейство України (ЕАП); рахунок UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.П. Побережна