Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/2751/26
 
провадження № 2/650/3141/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
11 вересня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого Сікори О.О.,
за участю секретаря Завістовської Л.А., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за двома кредитними договорами у загальному розмірі 40 219,67 грн, а також судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 29 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 75859995 про надання позики. За умовами цього договору позичальнику надано кошти у розмірі 8 020,00 грн, а базова фіксована процентна ставка становила 1,99 % за кожен день користування позикою.
Договір № 75859995 укладено дистанційно в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора. Позичальник погодив істотні умови договору та зобов`язався повернути отримані кошти і сплатити проценти у визначений договором строк.
Крім того, 16 жовтня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем укладено кредитний договір № 86813, за яким перший транш кредиту становив 5 334,00 грн. Проценти за користування першим траншем визначені договором у розмірі 550 % річних, а загальний строк кредитування становив 126 днів.
Позивач зазначає, що первісні кредитори виконали свої зобов`язання та надали відповідачу кредитні кошти, однак відповідач належним чином зобов`язання щодо їх повернення та сплати процентів не виконав, унаслідок чого утворилася прострочена заборгованість.
Право вимоги за договором № 75859995 послідовно переходило: 22 лютого 2022 року від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за договором № 22/02/2022; 10 січня 2023 року від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за договором № 10-01/2023; 10 березня 2026 року від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за договором № 10-03/26.
Право вимоги за договором № 86813 перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» на підставі договору факторингу № 28012025 від 28 січня 2025 року.
Відповідно до наданого розрахунку за договором № 75859995 заборгованість становить 27 067,25 грн, з яких 8 020,00 грн — основний борг, 19 045,94 грн — проценти, нараховані до відступлення права вимоги, та 1,31 грн — три проценти річних. Штрафи, пеня, комісії та інфляційні втрати за цим договором не заявлені.
За договором № 86813 заборгованість визначена у розмірі 13 152,42 грн, з яких 5 334,00 грн — основний борг, 7 017,42 грн — проценти, нараховані до відступлення права вимоги, та 801,00 грн — комісія. Штрафи, пеня, інфляційні втрати та три проценти річних за цим договором не заявлені.
Справу розглянуто без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, зустрічного позову не пред`явив, доказів погашення заборгованості чи власного розрахунку боргу суду не надав.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, встановлені договором.
Статтями 610, 612 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а боржник є таким, що прострочив, якщо не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.
Суд враховує, що один із спірних договорів укладено в електронній формі. Відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі.
Подані позивачем кредитні договори, докази надання коштів, розрахунки заборгованості та документи щодо переходу права вимоги у своїй сукупності підтверджують виникнення між сторонами кредитних правовідносин, отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання ним обов`язку з їх повернення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згода боржника на заміну кредитора, якщо інше не встановлено договором або законом, не вимагається.
Матеріалами справи підтверджено безперервний перехід прав вимоги за обома договорами до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», а тому позивач є належним кредитором за спірними зобов`язаннями.
Щодо суми 1,31 грн трьох процентів річних, заявлених за договором № 75859995, суд виходить з такого. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати неустойки за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором або договором позики.
Оскільки заявлені 1,31 грн є відповідальністю за прострочення грошового зобов`язання, передбаченою статтею 625 ЦК України, підстав для їх стягнення суд не вбачає.
В іншій частині розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Доказів повного чи часткового погашення основного боргу, процентів або комісії після виникнення заявленої заборгованості суду не надано.
Таким чином, із заявлених 40 219,67 грн підлягає стягненню 40 218,36 грн, у тому числі 13 354,00 грн основного боргу, 26 063,36 грн процентів та 801,00 грн комісії. У стягненні 1,31 грн трьох процентів річних слід відмовити.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався та доказів на спростування вимог позивача не надав.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено фактично у повному обсязі, за винятком 1,31 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 662,31 грн пропорційно задоволеним вимогам.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд враховує надані позивачем договір про надання правничої допомоги та акт наданих послуг. Разом з тим, виходячи з характеру спору, його малозначності, обсягу виконаної представником роботи, відсутності судових засідань та усталеного характеру правовідносин, суд вважає заявлений розмір 16 000,00 грн надмірним та таким, що не відповідає критеріям співмірності й розумності. Суд вважає обґрунтованим стягнення 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, статтями 512, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 40 218 (сорок тисяч двісті вісімнадцять) грн 36 коп., з яких: 13 354,00 грн — заборгованість за основним боргом; 26 063,36 грн — заборгованість за процентами; 801,00 грн — заборгованість за комісією.
У задоволенні позовних вимог про стягнення 1 грн 31 коп. трьох процентів річних — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 31 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп.
У решті вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу — відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

Суддя??        О.О. Сікора