СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2026 року м. Харків Справа №922/4855/24 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,
за участю представників:
прокурор – Хряк О.О.,
від позивача - Баранчук О.Б.,
від відповідача - Іваненко Є.В.,
від третьої особи - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» (вх.№1892Х від 29.08.2025) на рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 у справі №922/4855/24 (м. Харків, суддя Жиляєв Є.М., повне рішення складено 08.08.2025),
за позовом Керівника Чугуївської окружної прокуратури м. Чугуїв, Харківська область, в інтересах держави в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації, м. Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур», м. Харків,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», м. Київ, в особі Філії «Слобожанський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», м. Полтава,
про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Чугуївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур», м. Харків, 2. Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», смт. Кочеток Харківської області, в якому просив суд:
- розірвати Договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №12-08 від 25.07.2008, укладений між Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур»;
- зобов`язати «Укрзембудтур» повернути лісову ділянку загальною площею 8,0 га, що розташована в кварталі 145, виділи № 4, 5, 7, 10, 11, 12 Печенізького лісництва Мартівської сільської ради, розпоряднику земельної ділянки – Харківській обласній військовій адміністрації та у постійне користування Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».
04.03.2025 через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Харківської області від прокурора надійшла заява (вх.№5568), в якій прокурор просив суд виключити із складу відповідачів Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та залучити до участі у справі № 922/4855/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі Філії «Слобожанський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Також, у поданій заяві прокурор просить суд позовні вимоги у справі № 922/4855/24 вважати наступними:
- розірвати Договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою № 12-08 від 25.07.2008, укладений між Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур»;
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» повернути лісову ділянку загальною площею 8,0 га, що розташована в кварталі 145, виділи № 4, 5, 7, 10, 11, 12 Печенізького лісництва Мартівської сільської ради у відання держави в особі Харківської обласної військової адміністрації та у постійне користування Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.03.2025 у справі №922/4855/24, серед іншого, заяву прокурора про виключення із складу відповідачів та про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача задоволено; виключено із складу відповідачів Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (код ЄДРПОУ 44768034) в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (код ЄДРПОУ 45135915); залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі Філії «Слобожанський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»; в задоволенні клопотання відповідача-1 про призначення будівельно-технічної експертизи (вх. №3770 від 11.02.2025) відмовлено.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 позов задоволено повністю. Розірвано Договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №12-08 від 25.07.2008, укладений між Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» повернути лісову ділянку загальною площею 8,0 га, що розташована в кварталі 145, виділи № 4, 5, 7, 10, 11, 12 Печенізького лісництва Мартівської сільської ради, розпоряднику земельної ділянки – Харківській обласній військовій адміністрації та у постійне користування Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» на користь Харківської обласної прокуратури 4844,80 грн. судового збору.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» з вказаним рішенням суду не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 у справі №922/4855/25; прийняти нове рішення про відмову у позові; з метою з`ясування усіх обставин справи призначити у справі будівельно технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні запитання: Яка група капітальності споруд (дерев`яний житловий будинок № 1, штучна водойма № l, друга штучна водойма, житловий дерев`яний будинок №2, двоповерховий житловий дерев`яний будинок №3, дерев`яний будинок для відпочинку №4, підпорна стіна з бутового каменю, споруда зі стінами з плит європаркан, спортивний майданчик для великого тенісу з штучним покриттям), які відображені в Додатках 1-11 до листа ТОВ «ГЕОСПЕКТОР» Вих. № 18 від 15.08.2024р., розміщених на лісовій ділянці в кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 площею 8,0 га.? Чи є вказані споруди капітальними або тимчасовими?, а також з метою з`ясування усіх обставин справи призначити у справі комплексну біологічну та інженерно-екологічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні запитання: чи містяться в межах лісової ділянки в кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 площею 8,0 га. ознаки пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву і ґрунтів? Яка причина пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву і ґрунтів, в межах лісової ділянки в кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 площею 8,0 га.? Чи є допущені пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву і ґрунтів такими, що унеможливлюють використання зазначеної лісової ділянки за цільовим призначенням?
В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» вказує про те, що:
- встановлені судом обставини не можна вважати доведеними в розумінні глави 5 розділу 1 ГПК України. З долучених до позовної заяви фотоматеріалів неможливо встановити: особу, яка здійснила фотозйомку; місця проведення фотозйомки (прив`язку до місцевості); процесуальну або іншу передбачену законом дію, в ході якої здійснена фотофіксація предметів, що зображені на фотографіях;
- Акт перевірки дотримання норм згідно договору довгострокового тимчасового користування ТОВ «Укрзембудтур» від 15.08.2024, не є допустимим доказом, оскільки складений не уповноваженою на те особою. Листи ТОВ «Геоспектр» № 18 від 15.08.2024 року на №є374/28.6-2-2024 від 15.08.2024 та ФОП «Дворніков Віктор Станіславович» від 02.09.2024 на №є374/28.6-2-2024 від 15.08.2024, не є допустимими доказами зміни цільового призначення земельної ділянки або пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву і ґрунтів.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, яку саме територію «досліджував» працівник ТОВ «Геоспектор» (лист ТОВ «Геоспектор» № 18 від 15.08.2024 року з додатками), оскільки вказані документи не містять прив`язки до матеріалів лісокористування, та не містять доказів того, що досліджувана територія знаходиться в межах 8,0 га земель лісового фонду у кварталі Nє145 виділи Nє 4,5,7,10,11,12 Печенізького лісництва території Мартівської сільської ради, які отримав у користування відповідач.
- частина будівництва (якщо виходити з наданого позивачем вищеозначеного листа з додатками від ТОВ «ГЕОСПЕКТОР»), знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами: 6324683500:03:006:0006; 6324683500:03:006:0007; 6324683500:03:006:0010; 6324683500:03:006:0009, що є приватною власністю. Вказані докази не підтверджують завданої шкоди позивачу, її розміру, погіршення стану лісової ділянки, втрати нею властивостей, тощо;
- судом відмовлено у призначенні експертиз, чим фактично було позбавлено сторону відповідача можливості належними і допустимими доказами спростувати твердження позивача, викладені у позові. Вказане призводить до нез?ясування обставин, які мають значення для справи;
- договір не містить такої окремої підстави для розірвання договору, як порушення порядку зведення будівель, а натомість визначає підставу для розірвання договору наступним чином: «порушення тимчасовим лісокористувачем використання цільового призначення лісової ділянки». Таким чином, для доведення позивачем наявності підстав для розірвання Договору в порядку, визначеному ст. 651 ЦК України, необхідно встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати;
- апелянт звертає увагу на недоведеність обставинам справи, зокрема фактів наявності з боку відповідача порушень п. 2, 4, 5, 6, 7, 9, 10 Погодження № 02-02/44 від 19.01.2007 року; п. 3.2 Розпорядження Харківської обласної державної адміністрації № 402 від 14.07.2008 року; п. 1.1, 1.3, 4.2.3, 4.2.4, 4.2.5 Договору. Погодження і Розпорядження, вичерпали свою юридичну дію за фактом укладення договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою № 12-08 від 25.07.2008 року, а відтак, з 25.07.2008 року відносини сторін договору врегульовані виключно положеннями договору та нормами діючого законодавства;
Також апелянт подав заяву (вх.№10305 від 29.08.2025) за змістом якої просить всюди по тексту апеляційної скарги вважати правильним номер справи "№ 922/4855/24".
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» (вх.№1892Х від 29.08.2025) на рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 у справі №922/4855/24 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору та доказів направлення копії апеляційної скарги з додатками Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України» (код ЄДРПОУ 44768034).
В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№10825 від 10.09.2025) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 01.09.2025. Зокрема, апелянтом надано докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та докази направлення копії апеляційної скарги з додатками Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України» (код ЄДРПОУ 44768034).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» (вх.№1892Х від 29.08.2025) на рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 у справі №922/4855/24. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/4855/24.
19.09.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/4855/24 (вх.№11183).
Від Харківської обласної військової (державної) адміністрації надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№11448 від 26.09.2025), в якому остання просить залишити апеляційну скаргу представника апелянта (ТОВ «Укрзембудтур») – без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 по справі №922/4855/24 – без змін.
В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу Харківська обласна військова (державна) адміністрації вказує про те, що:
- відповідно до положень ст. 20 Лісового кодексу України та п. 4.2 Розділу 4 Договору № 12-08 від 25.07.2008, серед обов`язків ТОВ «Укрзембудтур», в першу чергу, було виконувати встановлені обмеження щодо лісової ділянки в обсязі, передбаченому законом та договором;
- відповідачем на території виділеної лісової ділянки зведено залізобетонний паркан, огорожі, споруди, капітальні житлові будівлі та інші об`єкти нерухомості. Водночас, в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача із запитами щодо режиму та порядку використання лісової ділянки, пропозиціями стосовно внесення змін, перегляду чи розірвання договору, а також погодження щодо зведення будь-яких об`єктів нерухомості на лісовій ділянці;
- відповідачем було проігноровано вимогу (припис) постійного лісокористувача в особі ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» про приведення земельної ділянки у відповідність до вимог договору та вимог чинного законодавства;
- в силу положень ст. 20 Лісового кодексу України на лісову ділянку, надану у довгострокове тимчасове користування відповідачу, встановлено обмеження (обтяження) щодо зведення, без погодженням із власником лісової ділянки (ХОД(В)А) та постійним лісокористувачем (ДСГП «Ліси України») в установленому порядку, тимчасових будівель і споруд, а також інших не тимчасових споруд, необхідних для ведення господарської діяльності;
- матеріали справи містять достатню кількість доказів, які свідчать про те, що ТОВ «Укрзембудтур» не виконує як умови укладеного на підставі розпорядження ХОДА № 402 від 14.07.2008 Договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою № 12-08 від 25.07.2008, так і норми лісового законодавства, зокрема в частині порушення порядку та умов користування земельною ділянкою державної форми власності, що відноситься до категорії земель лісового фонду, яка, в свою чергу, була надана відповідачу у користування на умовах оренди з чітко визначеними обмеженнями та зобов`язаннями щодо користування нею;
- позиція представника апелянта щодо «недопустимості доказів» є хибною, передчасною та необґрунтованою, суперечить умовам укладеного між сторонами спірного Договору та спростовується доказам, що містяться у справі.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 призначено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» (вх.№1892Х від 29.08.2025) на рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 у справі №922/4855/24 до розгляду на "23" жовтня 2025 р. о 10:45 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.
Від Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№11516 від 29.09.2025), в якому останнє просить залишити апеляційну скаргу ТОВ «Укрзембудтур» без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 у справі №922/4855/24 - без змін.
В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» вказує про те, що:
- факти, про які зазначає відповідач в апеляційній скарзі, доведені, оскільки матеріали справи містять докази порушення спірного договору відповідачем;
- в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства, Відповідач порушив істотні умови Договору, що є підставою для його розірвання та повернення лісової ділянки. Вважаємо що судом першої інстанції були досліджені всі матеріали справи надані сторонами та прийнято законне та обґрунтоване рішення.
Від Чугуївської окружної прокуратури Харківської області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№11543 від 30.09.2025), в якому остання просить в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Укрзембудтур» відмовити, рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 у справі №922/4855/24 залишити без змін.
В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу Чугуївська окружна прокуратура Харківської області вказує про те, що:
- ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» як постійний лісокористувач і сторона оспорюваного договору безпосередньо уповноважений на здійснення контролю за належним станом лісової ділянки, яка передана в користування відповідачу, і вказані повноваження були реалізовані шляхом проведення службового обстеження означеної ділянки та складання за його наслідками відповідного акту від 15.08.2024.
Враховуючи викладене, акт перевірки дотримання норм згідно договору довгострокового тимчасового користування ТОВ «Укрзембудтур» від 15.08.2024 є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який фіксує порушення відповідачем норм лісового та земельного законодавства, які стали підставою для подачі даного позову;
- інженером-геодезистом Чернишевим Н.О. при здійсненні геодезичних робіт сучасних систем супутникової навігації, а також використання при цьому даних координат поворотних точок спірної земельної ділянки та об`єктів, які на ній розташовані, відображення отриманих даних на схемі та плані, відсутні підстави стверджувати, що така інформація не містить об`єктивних даних та не є доказом у справі. При цьому, доказів, які б спростовували інформацію, викладену у листі ТОВ «Геоспектр» вих.№18 від 15.08.2024 та у додатках до листа відповідачем до матеріалів справи не надано.
Від Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» надійшло клопотання (вх.№11726 від 03.10.2025), в якому останнє просить розгляд справи проводити за відсутності представника ДП «Ліси України».
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2025 оголошено перерву у розгляді справи №922/4855/24 до "06" листопада 2025 р. о 09:30 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» про призначення у справі будівельно-технічної, комплексної біологічної та інженерно-екологічної експертиз.
Призначено у справі №922/4855/24 будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні запитання:
1) Яка група капітальності споруд (дерев`яний житловий будинок №1, штучна водойма №l, друга штучна водойма, житловий дерев`яний будинок №2, двоповерховий житловий дерев`яний будинок №3, дерев`яний будинок для відпочинку №4, підпорна стіна з бутового каменю, споруда зі стінами з плит європаркан, спортивний майданчик для великого тенісу з штучним покриттям), які відображені в Додатках 1-11 до листа ТОВ «ГЕОСПЕКТОР» Вих.№18 від 15.08.2024р., розміщених на лісовій ділянці в кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 площею 8,0 га.?
2) Чи є вказані споруди капітальними або тимчасовими?
Призначено у справі №922/4855/24 комплексну біологічну та інженерно-екологічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні запитання:
1) Чи містяться в межах лісової ділянки в кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 площею 8,0 га. ознаки пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву і ґрунтів?
2) Яка причина пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву і ґрунтів, в межах лісової ділянки в кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 площею 8,0 га.?
3) Чи є допущені пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву і ґрунтів такими, що унеможливлюють використання зазначеної лісової ділянки за цільовим призначенням?
Проведення експертиз доручено Національному науковому центру Інститут судових експертиз ім Засл. проф. М.С. Бокаріуса (вул. Золочівська, 8а, м. Харків, 61177). Попереджено експертів про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. Сплату витрат, пов`язаних зі проведенням судових експертиз, покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» протягом трьох банківських днів із дня отримання рахунку, оплатити рахунок та докази оплати надати апеляційному господарському суду протягом семи днів із моменту оплати. Для проведення експертиз направлено матеріали справи №922/4855/24 на адресу Національного наукового центру Інститут судових експертиз ім Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Провадження у справі №922/4855/24 зупинено до отримання висновків судових експертиз.
11.12.2025 до Східного апеляційного господарського суду від експертної установи - Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» надійшло клопотання експертів №№17131/17132/17133 про надання додаткових матеріалів (вихідних даних), уточнення питань комплексної судово-біологічної та судової інженерно-екологічної експертизи за матеріалами господарської справи №922/4855/24 (вх.№14320).
Також разом із наданим клопотанням експертною установою повернуто матеріали справи №922/4855/24 до Східного апеляційного господарського суду у трьох томах. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 поновлено провадження у справі №922/4855/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» (вх.№1892Х від 29.08.2025) на рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025. Призначено судове засідання для розгляду заявленого клопотання судових експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» (вх.№14320 від 11.12.2025) за матеріалами господарської справи №922/4855/24 у приміщенні Східного апеляційного господарського суду на "15" січня 2026 р. о 09:30 год, за адресою: 61022, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132. Запропоновано учасникам справи надати суду письмові пояснення щодо клопотання експертів.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2026 клопотання судових експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» (вх.№14320 від 11.12.2025) задоволено частково. Направлено копію ухвали Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2025 у справі №922/4855/24 на адресу Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім Заслуженого професора М.С. Бокаріуса». В іншій частині у задоволенні клопотання судових експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» (вх.№14320 від 11.12.2025) відмовлено. Матеріали справи №922/4855/24 надіслано на адресу Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім Заслуженого професора М.С. Бокаріуса». Провадження у справі №922/4855/24 зупинено до закінчення проведення експертиз та повернення матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду.
25.02.2026 до Східного апеляційного господарського суду від експертної установи - Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» надійшло клопотання експертів №№17131/17133 про надання додаткових матеріалів (вихідних даних), уточнення питань комплексної судово-біологічної та судової інженерно-екологічної експертизи за матеріалами господарської справи №922/4855/24 (вх.№2291).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 поновлено провадження у справі №922/4855/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» (вх.№1892Х від 29.08.2025) на рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025. Призначено судове засідання для розгляду заявленого клопотання судових експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» (вх.№ 2291 від 25.02.2026) за матеріалами господарської справи №922/4855/24 у приміщенні Східного апеляційного господарського суду на "09" березня 2026 р. о 10:15 год., за адресою: 61022, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 132. Запропоновано учасникам справи надати суду письмові пояснення щодо клопотання експертів.
Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» безпосередньо перед судовим засіданням через систему «Електронний суд» до суду апеляційної інстанції подано клопотання (вх.№2782 від 09.03.2026), в якому останній повідомляє суд, що у зв`язку з неможливістю прибуття в судове засідання, у випадку розгляду клопотання експерта без участі представника відповідача, просить суд врахувати наступну позицію відповідача у справі. В частині питання встановлення яким знаряддям (інструментом) були завдані механічні пошкодження лісовим насадженням, ТОВ «УКРЗЕМБУДТУР» вважає, що таке питання не є доцільним, зважаючи на те, що позивачем у справі стверджується про пошкодження внаслідок будівництва. Враховуючи викладене вище ТОВ «УКРЗЕМБУДТУР» не заперечує проти зміни статусу експертизи на комплексну судово-біологічну, судово- ґрунтознавчу, судову інженерно- екологічну експертизу, вважає таку зміну доцільною. ТОВ «УКРЗЕМБУДТУР» підтверджує готовність сплати витрат за проведення експертизи. ТОВ «УКРЗЕМБУДТУР» підтверджує готовність надання об`єктів експертного дослідження на огляд експертів, та забезпечення прибуття експертів на місце проведення експертизи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 відмовлено в задоволенні клопотання судових експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» (вх.№2291 від 25.02.2026). Матеріали справи №922/4855/24 надіслано на адресу Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім Заслуженого професора М.С. Бокаріуса». Провадження у справі №922/4855/24 зупинено до закінчення проведення експертиз та повернення матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду.
09.03.2026 до Східного апеляційного господарського суду від експертної установи - Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» надійшло клопотання експерта №17132 (вх.№2797 від 09.03.2026) про надання додаткових матеріалів та забезпечення обстеження, необхідного для проведення судової будівельно-технічної експертизи, в якому останній просить:
- надати проектну та технічну документацію на споруди (дерев?яний житловий будинок №1, штучна водойма №1, друга штучна водойма, житловий дерев`яний будинок №2, двоповерховий житловий дерев?яний будинок №3, дерев?яний будинок для відпочинку № 4, підпорна стіна з бутового каменю, споруда зі стінами із плит європаркан, спортивний майданчик для великого тенісу з штучним покриттям) які відображені в Додатках 1-11 до листа ТОВ «ГЕОСПЕКТОР» вих.№ 18 від 15.08.2024р., розміщених на лісовій ділянці в кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 площею 8,0 га;
- згідно зі ст. 6 Закону України "Про судову експертизу" та у відповідності до вимог п. 3.9 Інструкції, після проведення оплати забезпечити прибуття експерта, належні умови праці, а також безперешкодне обстеження об`єктів дослідження: споруд (дерев`яний житловий будинок № 1, штучна водойма №1, друга штучна водойма, житловий дерев`яний будинок №2, двоповерховий житловий дерев`яний будинок №3, дерев`яний будинок для відпочинку №4, підпорна стіна з бутового каменю, споруда зі стінами із плит європаркан, спортивний майданчик для великого тенісу з штучним покриттям) які відображені в Додатках 1-11 до листа ТОВ «ГЕОСПЕКТОР» вих.№ 18 від 15.08.2024р., розмішених на лісовій ділянці в кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 площею 8,0 га.. Дата обстеження 20.05.2026 з 11 год. 00 хв.
- повідомити сторони по справі про день та час обстеження.
- деталі обстеження обов`язково узгодити з експертом напередодні за номером телефону, вказаному в клопотанні.
Зі змісту даного клопотання вбачається, що відповідно до п.1.13 Інструкції у строк проведення експертизи не включається строк виконання клопотань експерта, усунення недоліків, допущених органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).
Експертною установою також зазначено, що у разі незадоволення клопотання протягом 45 календарних днів, відповідно до ст. 69 ГПК, п.п. 1.13, 2.1, 2.2, 4.10 Інструкції, буде складено повідомлення про неможливість надання висновку.
Крім того, експерт повідомляє, що у зв`язку із великим експертним завантаженням експертиза (висновок № 17132) буде виконана в строк більше, ніж 90 календарних днів, у порядку черги, оскільки на даний час на виконанні у експертів знаходяться експертизи за резонансними справами, комплексні, комісійні та складні, що потребують кількох видів дослідження, постанови та ухвали про призначення яких надійшли до установи значно раніше, ніж зазначена постанова.
Разом з клопотанням експертною установою надіслано рахунок №309 на оплату експертизи, оплата повинна бути здійснена протягом 45 днів.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2026 поновлено провадження у справі №922/4855/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» (вх.№1892Х від 29.08.2025) на рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025. Призначено судове засідання для розгляду заявленого клопотання судового експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» (вх.№2797 від 09.03.2026) за матеріалами господарської справи №922/4855/24 у приміщенні Східного апеляційного господарського суду на "23" березня 2026 р. о 10:15 год., за адресою: 61022, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 132.
Витребувано у відповідача визначені експертом у клопотанні додаткові матеріали, необхідні для проведення судової експертизи, а саме: проектну та технічну документацію на споруди (дерев?яний житловий будинок №1, штучна водойма №1, друга штучна водойма, житловий дерев`яний будинок №2, двоповерховий житловий дерев?яний будинок №3, дерев?яний будинок для відпочинку № 4, підпорна стіна з бутового каменю, споруда зі стінами із плит європаркан, спортивний майданчик для великого тенісу з штучним покриттям) які відображені в Додатках 1-11 до листа ТОВ «ГЕОСПЕКТОР» вих.№ 18 від 15.08.2024р., розміщених на лісовій ділянці в кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 площею 8,0 га. Встановлено строк до 20.03.2026 для надання зазначених документів. Запропоновано учасникам справи надати суду письмові пояснення щодо клопотання експертів.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 задоволено частково клопотання судового експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» №17132 (вх.№2797 від 09.03.2026) про надання додаткових матеріалів та забезпечення обстеження, необхідного для проведення судової будівельно-технічної експертизи. Визнано, що витребувані судовим експертом проєктна та технічна документація сторонами суду не надана. Постановлено проводити експертне дослідження за документами, що наявні в матеріалах справи. Відмовлено у погодженні проведення судової будівельно-технічної експертизи у строк більше ніж 90 календарних днів. Постановлено Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса», з урахуванням розумності строків, визначити іншу дату обстеження. Постановлено Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» повідомити сторін по справі про день та час обстеження. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» забезпечити оплату будівельно-технічної експертизи відповідно до рахунку №309 від 26 лютого 2026 року. Попереджено відповідача, що у разі несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів, відповідно до п. 1.13 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, матеріали справи будуть повернуті на адресу суду із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення. Постановлено після проведення оплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» забезпечити прибуття експерта, належні умови праці, а також безперешкодне обстеження об`єктів дослідження: споруд (дерев`яний житловий будинок № 1, штучна водойма №1, друга штучна водойма, житловий дерев`яний будинок №2, двоповерховий житловий дерев`яний будинок №3, дерев`яний будинок для відпочинку №4, підпорна стіна з бутового каменю, споруда зі стінами із плит європаркан, спортивний майданчик для великого тенісу з штучним покриттям) які відображені в Додатках 1-11 до листа ТОВ «ГЕОСПЕКТОР» вих.№ 18 від 15.08.2024р., розмішених на лісовій ділянці в кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 площею 8,0 га. Деталі обстеження обов`язково узгодити з експертом напередодні за тел. (057) 780-10-81. Постановлено матеріали справи №922/4855/24 надіслати на адресу Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім Заслуженого професора М.С. Бокаріуса». Зупинено провадження у справі №922/4855/24 до закінчення проведення експертиз та повернення матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду.
11.05.2026 до Східного апеляційного господарського суду від Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» надійшов лист (вх.№5276), в якому зазначено, що 03.03.2026 за вихідним №735/8/16-26 на адресу суду направлено копію рахунку №309 до відома, а на адресу ТОВ «Укрзембудтур» рахунок №309 для сплати вартості експертизи №17132.
Оскільки оплата за проведення зазначеної експертизи не надійшла, Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» повідомляє, що згідно з п. 1.13 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз», затв. Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (зі змінами і доповненнями), судова будівельно-технічна експертиза №17132 знімається з виконання.
18.06.2026 до Східного апеляційного господарського суду від Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експертів №17131/17133 (вх.№6815).
Також разом із наданим повідомленням про неможливість надання висновку експертів експертною установою повернуто матеріали справи №922/4855/24 до Східного апеляційного господарського суду у трьох томах.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.06.2026 поновлено провадження у справі №922/4855/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» (вх.№1892Х від 29.08.2025) на рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025. Розгляд справи призначено на "13" серпня 2026 р. о 10:15 год., за адресою: 61022, м.Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132. Повідомдено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. 
У судове засідання 13.08.2026 з`явилися представник апелянта - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур», прокурор та представник Харківської обласної військової (державної) адміністрації. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
У судовому засіданні 13.08.2026 представником апелянта заявлено клопотання про виклик експерта для встановлення обставин щодо того чи дійсно відмова у проведенні комплексної біологічної експертизи є обґрунтованою.
У заявленому клопотанні представник апелянта посилається на те, що відмова у проведенні комплексної біологічної експертизи ґрунтується на тому, що суд не задовольнив клопотання судових експертів. Однак, жодних інших мотивів неможливості проведення експертизи, яка була, як зазначає представник апелянта, оплачена вчасно, не викладено.
Крім того, у судовому засіданні заявлено клопотання про повторне направлення матеріалів справи для проведення будівельно-технічної експертизи та визнання судом поважними причини пропуску 45-денного строку на проведення оплати.
У заявленому клопотанні представник апелянта посилається на те, що дійсно оплата за проведення експертизи здійсненна невчасно, проте 09.03.2026 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання експертної установи (клопотання) від 03.03.2026, до якого додано копію рахунку №309. 
Розгляд клопотання відбувся 23.03.2026, учасники судового процесу у судове засідання 23.03.2026 не з`явилися, тому представник апелянта та сам відповідач чекали повного тексту ухвали. Також представник апелянта зазначив, що повна ухвала за результатами клопотання судового експерта складена 30.03.2026, датою отримання в електронному кабінеті слід вважати 01.04.2026. При цьому, як вказує представник апелянта, у клопотанні експерт зазначив, що відповідно до п.1.13 Інструкції у строк проведення експертизи не включається строк виконання клопотань експерта, усунення недоліків, допущених органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). Тому ані представник відповідача, ані сам відповідач не вважали, що до розгляду клопотання настав строк його виконання. Після отримання ухвали, як зазначає представник апелянта, 26.05.2026 ним сплачено витрати на проведення будівельно-технічної експертизи.
У судовому засіданні щодо заявлених представником апелянта клопотань прокурор заперечував. Звернув увагу суду на те, що проведення експертиз є ініціативою відповідача та відповідно на нього покладаються ризики за їх не проведення. Крім того, як зазначив прокурор, апелянт не позбавлений був права звернутись до експертної установи і з`ясувати обставини, які перешкоджали проведенню експертиз. При цьому відповідач мав самостійно вживати заходи щодо провдення призначених у справі експертиз.
Представник Харківської обласної військової (державної) адміністрації проти заявлених апелянтом клопотань також заперечувала та вказала на те, що у відповідача було достатньо часу для здійснення своєчасної сплати за проведення судових експертиз.
Розглянувши у судовому засіданні 13.08.2026 клопотання представника апелянта про виклик експерта, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.
18.06.2026 до Східного апеляційного господарського суду від Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експертів №17131/17133 (вх.№6815).
У мотивувальній частині вказаного повідомлення зазначено, що 20.02.2026 на адресу Східного апеляційного господарського суду при супровідному листі №620/5/16-26 було надіслано клопотання №17131/17133 про надання додаткових матеріалів (вихідних даних), уточнення питань комплексної судово-біологічної та судової інженерно-екологічної експертизи, в якому експерти звертались, у тому числі, стосовно надання уточнень щодо вирішення питань та організації проведення огляду об`єкту дослідження за місцем знаходження. Також мотивувальній частині вказаного повідомлення зазначено, що 08.04.2026 до Національного наукового центру Інститут судових експертиз ім Засл. проф. М.С. Бокаріуса зі Східного апеляційного господарського суду надійшла копія ухвали від 09.03.2026 у справі №922/4855/24, якою відмовлено у задоволенні клопотання судових експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім Засл. проф. М.С. Бокаріуса» (вх.2291 від 25.02.2026).
Відповідно до ч.5 ст. 98 ГПК України суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.
При цьому, зазначене передбачає право, а не обов`язок суду. Крім того, вказана норма процесуального закону прямо регламентує порядок отримання судом усних роз`яснень стосовно вже складеного висновку експерта, тобто результатів проведеного ним дослідження.
Водночас, Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б уповноважували суд викликати експерта для надання усних пояснень щодо причин неможливості проведення експертизи чи для встановлення обґрунтованості відмови у її проведенні. 
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволені клопотання представника апелянта про виклик судового експерта.
Розглянувши у судовому засіданні 13.08.2026 клопотання представника апелянта про про повторне направлення матеріалів справи для проведення будівельно-технічної експертизи та визнання судом поважними причини пропуску 45-денного строку на проведення оплати., колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» про призначення у справі,зокрема, будівельно-технічної експертизи.
Призначено у справі №922/4855/24 будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено відповідні запитання, викладені у резолютивній частині вказаної ухвали.
Пунктами 6,7 резолютивної частини ухвали від 06.11.2025 сплату витрат, пов`язаних зі проведенням судових експертиз, покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» протягом трьох банківських днів із дня отримання рахунку, оплатити рахунок та докази оплати надати апеляційному господарському суду протягом семи днів із моменту оплати. 
Крім того, у мотивувальній частині вказаної ухвали ухвали зазначено, що витрати на проведення експертиз покладаються на відповідача, як ініціатора проведення експертиз, з подальшим розподілом таких витрат за результатами розгляду даної справи. 
09.03.2026 до Східного апеляційного господарського суду від експертної установи - Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» надійшло клопотання експерта №17132 (вх.№2797 від 09.03.2026) про надання додаткових матеріалів та забезпечення обстеження, необхідного для проведення судової будівельно-технічної експертизи.
Разом з клопотанням експертною установою надіслано рахунок №309 на оплату експертизи, оплата повинна бути здійснена протягом 45 днів.
Як вбачається з супровідного листа до вказаного клопотання (вих. №735/8/16-26 від 03.03.2026) адресатом також вказано ТОВ «Укрзембудтур», у додатках зазначено «Рахунок №309 за проведення експертизи на 1 арк. (другому адресату для сплати).
У вказаному супровідному листі до клопотання міститься посилання на ухвалу, у якій зазначено, що сплату витрат пов`язаних із проведенням судових експертиз, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю, у зв`язку з чим у листі вказано про направлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю рахунку за проведення судової будівельно-технічної експертизи.
Також у листі зазначено, що у разі несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів, відповідно до п. 1.13 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, матеріали справи будуть повернуті на адресу суду із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2026 поновлено провадження у справі №922/4855/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» (вх.№1892Х від 29.08.2025) на рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025. Призначено судове засідання для розгляду заявленого клопотання судового експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» (вх.№2797 від 09.03.2026) за матеріалами господарської справи №922/4855/24 у приміщенні Східного апеляційного господарського суду на "23" березня 2026 р. о 10:15 год., за адресою: 61022, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 132.
Витребувано у відповідача визначені експертом у клопотанні додаткові матеріали, необхідні для проведення судової експертизи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 задоволено частково клопотання судового експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» №17132 (вх.№2797 від 09.03.2026) про надання додаткових матеріалів та забезпечення обстеження, необхідного для проведення судової будівельно-технічної експертизи. Визнано, що витребувані судовим експертом проєктна та технічна документація сторонами суду не надана. Постановлено проводити експертне дослідження за документами, що наявні в матеріалах справи. Відмовлено у погодженні проведення судової будівельно-технічної експертизи у строк більше ніж 90 календарних днів. Постановлено Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса», з урахуванням розумності строків, визначити іншу дату обстеження. Постановлено Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» повідомити сторін по справі про день та час обстеження. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» забезпечити оплату будівельно-технічної експертизи відповідно до рахунку №309 від 26 лютого 2026 року. Попереджено відповідача, що у разі несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів, відповідно до п. 1.13 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, матеріали справи будуть повернуті на адресу суду із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення. Постановлено після проведення оплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» забезпечити прибуття експерта, належні умови праці, а також безперешкодне обстеження об`єктів дослідження: споруд (дерев`яний житловий будинок № 1, штучна водойма №1, друга штучна водойма, житловий дерев`яний будинок №2, двоповерховий житловий дерев`яний будинок №3, дерев`яний будинок для відпочинку №4, підпорна стіна з бутового каменю, споруда зі стінами із плит європаркан, спортивний майданчик для великого тенісу з штучним покриттям) які відображені в Додатках 1-11 до листа ТОВ «ГЕОСПЕКТОР» вих.№ 18 від 15.08.2024р., розмішених на лісовій ділянці в кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 площею 8,0 га. Деталі обстеження обов`язково узгодити з експертом напередодні за тел. (057) 780-10-81. Постановлено матеріали справи №922/4855/24 надіслати на адресу Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім Заслуженого професора М.С. Бокаріуса». Зупинено провадження у справі №922/4855/24 до закінчення проведення експертиз та повернення матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, витрати на проведення експертиз покладаються на відповідача, як ініціатора проведення експертиз.
Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що сторона, яка ініціювала експертизу, несе процесуальний ризик настання негативних наслідків своєї бездіяльності (ігнорування листів експерта, неконтроль за строками 45 днів тощо) щодо забезпечення своєчасної оплати вартості проведення такої експертизи.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволені клопотання представника апелянта про повторне направлення матеріалів справи для проведення будівельно-технічної експертизи та визнання судом поважними причини пропуску 45-денного строку на проведення оплати.
Присутній у судовому засіданні представник апелянта просив суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 та прийняти нове рішення про відмову у позові.
Прокурор та представник Харківської обласної військової (державної) адміністрації просили суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини. 
Як вбачається з матеріалів справи, Чугуївською окружною прокуратурою Харківської області під час вивчення питання дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині використання земель лісового фонду, виявлено факт порушення інтересів держави, який потребує вжиття заходів прокурорського реагування в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
Відповідно до п.1.5 Правил використання корисних властивостей лісів, які затверджено наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 502 від 14.08.2012 (далі - Правила) використання корисних властивостей лісів на умовах довгострокового тимчасового користування здійснюється на підставі договору довгострокового тимчасового користування лісами, який укладається між постійним лісокористувачем або власником лісів, з одного боку, та тимчасовим лісокористувачем, з іншого боку, після прийняття рішення відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
Окружною прокуратурою встановлено, що ДП «Чугуєво-Бабчанський лісгосп» видано ТОВ «Укрзембудтур» Погодження про надання ТОВ «Укрзембудтур» в довгострокове тимчасове користування лісової ділянки держлісфонду площею 8,0 га в кв. 145 вид. 4, 5, 7, 10, 11, 12 Печенізького лісництва № 02-02/44 від 19.01.2007. Погоджено надати ТОВ «Укрзембудтур» лісову ділянку в тимчасове використання на території Мартівської сільської ради при дотриманні умов, зокрема:
1) ТОВ «Укрзембудтур» оформити право користування лісовою ділянкою на умовах довгострокового тимчасового користування у відповідності до діючого законодавства.
2) Лісову ділянку використовувати за цільовим призначенням, з забезпеченням охорони лісу від пожеж, засмічення, самовільних порубів дерев, чагарників та їх кореневої системи.
3) Забезпечення вільного проходу працівників лісової охорони та інших працівників компетентних контролюючих органів на лісову ділянку для виконання своїх функціональних обов`язків по контролю за використанням природоохоронного та лісового законодавства.
4) Дотримання вимог Земельного, Лісового та Водного кодексів.
5) Зазначені межі лісової ділянки на умовах тимчасового використання на місцевості закріпити межовими знаками без встановлення капітальної огорожі, заборів, парканів, тощо.
6) Проведення озеленення території деревними та чагарниковими породами за згодою постійних лісокористувачів.
7) Прибирання лісової підстилки та проведення інших заходів визиваючи порушення лісової середи - забороняється.
8) Будівництво та розміщення будь-яких споруд проводити в відповідності до діючого законодавства.
9) Зміна направлення, закриття та пошкодження діючих лісових доріг - забороняється.
Харківською обласною державною адміністрацією 14.07.2008 прийнято розпорядження № 402 «Про надання лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування лісами», згідно з яким вирішено надати ТОВ «Укрзембудтур» лісову ділянку площею 8,0 га в довгострокове тимчасове користування лісами за рахунок земель лісогосподарського призначення, що знаходяться в постійному користуванні ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» у кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 Печенізького лісництва для рекреаційних цілей строком на 49 років.

Зобов`язано ТОВ «Укрзембудтур» неухильно дотримуватись вимог Лісового кодексу України та інших законодавчих актів щодо користування лісами для рекреаційних цілей, погоджувати з постійним лісокористувачем зведення тимчасових будівель і споруд та заборонено будь-яке капітальне будівництво на вказаній лісовій ділянці (п. 3.2).
На підставі розпорядження Харківської обласної державної адміністрації № 402 від 14.07.2008 між ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» (постійний лісокористувач) та ТОВ «Укрземлебудтур» (код ЄДРПОУ 34630662, тимчасовий лісокористувач) укладено договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою № 12-08 від 25.07.2008, відповідно до умов пункту п. 1.1 якого, постійний лісокористувач передав, а тимчасовий лісокористувач прийняв лісову ділянку площею 8,0 га у довгострокове тимчасове користування лісами за рахунок земель лісового фонду, що знаходяться у кварталі № 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 Печенізького лісництва території Мартівської сільської ради.
Згідно з умовами пункту 1.2. Договору, лісова ділянка передається тимчасовому лісокористувачу для рекреаційних цілей терміном на 49 років.
Відповідно до п. 1.3 договору використання корисних властивостей лісової ділянки для рекреаційних цілей здійснюється з урахуванням вимог щодо збереження лісового середовища з додержанням правил планування і санітарних вимог.
Згідно з п. 1.4 договору порядок та умови здійснення лісокористування лісовою ділянкою для рекреаційних цілей визначається відповідно до нормативних актів України.
У розділі 4 договору визначено права та обов`язки сторін, зокрема:
- тимчасовий лісокористувач зобов`язався виконувати встановлені обмеження в обсязі, передбаченому законом (п. 4.2.3 договору);
- забезпечити вільний доступ працівників лісової охорони (п. 4.2.4 договору);
- закріпити межі лісової ділянки на місцевості межовими знаками, без встановлення суцільних загородей, заборів, шлагбаумів, тощо (п. 4.2.5 договору).
Пунктом 7.3 договору визначено, що підставами розірвання договору є зокрема порушення тимчасовим лісокористувачем використання цільового призначення лісової ділянки.
На підставі акту про прийняття-передачі лісової ділянки ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» передало, а ТОВ «Укрземлебудтур» прийняло лісову ділянку із земель лісогосподарського призначення ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» площею 8,0 га згідно договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 25.07.2008 № 12-08.
На виконання наказу № 94/28.6-2 від 15.08.2024 головним лісничим Бердником О.П. і помічником лісничого Печенізького лісництва № 3 Рудяком О.Ф., спільно з представниками ТОВ “Геоспектор” Чернишевим Нестором та ФОП Дворніковим В.С. було проведено перевірку лісової ділянки, яка перебуває у постійному користуванні філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» ДП «Ліси України», про що складено акт перевірки дотримання норм згідно договору довгострокового тимчасового користування ТОВ «Укрзембудтур» від 15.08.2024.
Так, було встановлено, що на підставі розпорядження Харківської обласної державної адміністрації та укладеного відповідно до нього договору лісова ділянка передана ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» у довгострокове тимчасове користування ТОВ «Укрзембудтур» з метою використання корисних властивостей лісів, а саме: для рекреаційних цілей.
Лісова ділянка, що надана у користування, розташована на території Печенізького лісництва № 3 в кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 загальною площею 8,0 га. Лісова ділянка надана у користування ТОВ «Укрзембудтур» згідно Договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою № 12-08 від 25.07.2008. Ділянка розташована у безпосередній близькості до Печенізького водосховища.
При фактичному обстеженні встановлено, що по периметру лісової ділянки встановлено залізобетонний паркан та фактично огороджено територію площею 8,2578 га.

В центрі цієї території знаходиться капітальний житловий будинок площею 0,0370 га, який має капітальний залізобетонний фундамент та кам`яну конструкцію стін. Біля цієї капітальної житлової будівлі, з південного боку, розташований капітальний басейн, який має залізобетонну чашу та стаціонарне інженерне обладнання водопідготовки, яке розташовується у зовнішніх приямках, навколо басейну виконаний майданчик з твердим покриттям, ймовірно по монолітній залізобетонній плиті, на якій з південно-західного боку будинку встановлена альтанка з дерев`яних конструкцій. Приблизно в 30м на захід від будинку розташований капітальний похідний погріб виконаний з кам`яних конструкцій. Зі східного боку від будинку розташований навіс для авто з дерев`яних конструкцій.
У північній частині огородженої території біля воріт знаходиться капітальний двоповерховий будинок охорони площею 0,0092 га, який має залізобетонний фундамент та кам`яну конструкцію стін.
На південь від вказаних земельних ділянок знаходиться дерев`яний житловий будинок № 1 площею 0,0131 га разом с терасою, збудовані на палях. Зі східної сторони будинку розташована штучна водойма № 1, яка має декоративно- рекреаційне призначення, чаша водойми виконана з монолітної залізобетонної конструкції, овальної форми у плані площею 0,0424 га. На відстані 5 метрів на південний схід розташована друга штучна водойма овальної форми у плані площею 0,0116 га. Ще 9 метрів на південний схід зроблений штучний водовідвід з цих водойм.
У південній частині огородженої території розташовані (якщо дивитись зі сходу на захід) житловий дерев`яний будинок № 2 площею 0,0125 га, який розташований на палях і двоповерховий житловий дерев`яний будинок № 3 площею 0,024 га, який вбудований у схил, має монолітні залізобетонні підпорні стіни, які одночасно є зовнішніми стінами першого поверху. Територія навколо будинку № 3 вимощена бетонною плиткою. Далі на захід у південній частині знаходиться ще один дерев`яний будинок для відпочинку № 4 площею 0,0018 га.
3 півдня ділянка примикає до водойми, вздовж водойми, по межі ділянки збудована підпорна стіна з бутового каменю, поверх якої зведена металева огорожа.
Також, біля східної сторони території знаходиться споруда зі стінами з плит європаркану площею 0,0118 га, а біля західної сторони огородженої території розташований спортивний майданчик для великого тенісу з штучним покриттям, що огороджений окремо, площею 0,0623 га. Територія майданчику вільна від дерев, спланована з ухилами згідно вимог до цього типу споруд, навколо неї зроблений ґрунтовий укіс. З заходу у огорожі території є додаткові ворота.
Результат проведених геодезичних робіт відображено в графічних матеріалах, складених ТОВ «Геоспектор» від 15.08.2024 № 18.
ДП «Ліси України» в особі філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» 11.10.2024 направило на адресу ТОВ «Укрзембудтур» припис, згідно якого з метою приведення у відповідність до умов договору зобов`язало ТОВ “Укрзембудтур” у строк до 11.11.2024 усунути порушення та привести земельну ділянку у відповідність до вимог договору.
Вказаний припис ТОВ «Укрзембудтур» отримано 13.10.2024, однак вимоги припису було проігноровано.
Будівництво та встановлення огорож, парканів (без погодження із постійним лісокористувачем) унеможливлює потрапляння постійних лісокористувачів (лісове господарство) на територію лісової ділянки, чим порушує їх права та обов`язки щодо охорони, захисту та використання лісових ресурсів, створює пожежно- небезпечну ситуацію.
Прокурором у позові наголошено про те, що з боку ТОВ «Укрзембудтур» грубо порушено істотні умови Договору про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою № 12-08 від 25.07.2008, а саме п. п. 1.1, 1.3, 4.2.3, 4.2.4, 4.2.5, а також п. п. 2, 4, 5, 6, 7, 9, 10 Погодження про надання в довгострокове тимчасове користування за № 02- 02/44 від 19.01.2007, а також п. 3.2 розпорядження Харківської обласної державної адміністрації № 402 від 14.07.2008 «Про надання лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування лісами», у зв`язку з чим, прокурор просив суд в судовому порядку розірвати Договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №12-08 від 25.07.2008, укладений між Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрзембудтур" повернути лісову ділянку загальною площею 8,0 га, що розташована в кварталі 145, виділи № 4, 5, 7, 10, 11, 12 Печенізького лісництва Мартівської сільської ради, розпоряднику земельної ділянки – Харківській обласній військовій адміністрації та у постійне користування Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».
За результатом розгляду позовної заяви судом першої інстанції прийнято рішення, яким позов задоволено повністю. Розірвано Договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №12-08 від 25.07.2008, укладений між Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» повернути лісову ділянку загальною площею 8,0 га, що розташована в кварталі 145, виділи № 4, 5, 7, 10, 11, 12 Печенізького лісництва Мартівської сільської ради, розпоряднику земельної ділянки – Харківській обласній військовій адміністрації та у постійне користування Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» на користь Харківської обласної прокуратури 4844,80 грн. судового збору.
Суд мотивував рішення тим, що матеріалами справи підтверджено, що відповідачем порушено умови Договору, вимоги ст. ст. 20, 74 Лісового кодексу України та Правил використання корисних властивостей лісів, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.08.2012 за № 502, зокрема зведено без дозволу постійного землекористувача Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» ДП «Ліси України» огорожі, паркани, споруди і будівлі на лісовій ділянці, що може призвести до зміни цільового призначення земельної ділянки в межах забудови та призвело до пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву і ґрунтів, що, в свою чергу, призводить до порушення інтересів держави, які полягають в забезпеченні реалізації в Україні принципів регулювання земельних відносин та головне в неможливості проведення рекреаційних заходів з метою забезпечення масового та індивідуального відпочинку людей, що не дозволяє власнику лісу отримати очікуване в майбутньому після розірвання договору.
У даному разі, підставою для розірвання Договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою № 12-08 від 25.07.2008 є самовільне будівництво на лісовій ділянці відповідачем ТОВ «Укрзембудтур» огорож та паркану, штучних водойм, спортивного майданчику та інших будівель та споруд без дозволу постійного землекористувача Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» ДП «Ліси України», що передбачено п. п. 1.1, 1.3, 4.2.3, 4.2.4, 4.2.5 Договору, та призвело до пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву, ґрунтів та погіршення навколишнього природного середовища.
Крім того, підставою для розірвання договору також є невиконання зобов`язань іншою стороною - Філією «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» ДП «Ліси України» визначених п. 4.4.1 Договору.
Харківська обласна військова адміністрація як власник лісу та спірної земельної лісової ділянки розраховувала на те, що після припинення його дії вона як розпорядник земель зможе використовувати спірну лісову ділянку за цільовим призначенням.
Однак забудова спірної земельної ділянки призводить до занедбання та захаращення лісової ділянки, що може призвести до значних збитків державі, невиконання заходів щодо забезпечення охорони, захисту лісових насаджень, посилення корисних властивостей лісів, невиконання заходів щодо збереження об`єктів користуванні від пожеж та явищ, які можуть вплинути на екологічний стан лісової ділянки, не підтримані санітарного стану лісової ділянки тощо.
Оскільки лісова ділянка тимчасовим користувачем була забудована та повністю огороджена парканом, не використовувалася за цільовим призначенням, не здійснювалися заходи щодо збереження оздоровчих та захисних властивостей лісів, вказане призвело до погіршення корисних властивостей лісів та, як наслідок, завдання значних збитків власнику лісу - Харківській обласній військовій адміністрації.
Суд визнав слушними доводи прокурора про те, що наявність таких негативних наслідків для власника лісу обґрунтовуються також тим, що дії відповідача призвели до забудови ділянки, можливості оформлення права власності на побудовані об`єкти, що, в свою чергу, створює передумови для набуття забудовниками права власності як на земельні ділянки, так і на лісові ділянки відповідно до статті 120 Земельного кодексу України.
Крім того, у зв`язку із забудовою ділянки внаслідок дій відповідачів, власника лісу та розпорядника земель - позбавлено можливості вільно використовувати її для лісогосподарських потреб.
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання Договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №12-08 від 25.07.2008, укладеного між Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, тому підлягають задоволенню.
Суд першої інстанції зауважив, що встановлені судом під час розгляду справи обставини щодо порушення ТОВ «Укрзембудтур» вимог вищевказаного законодавства України та умов Договору носять тривалий та системний характер охоплений єдиною метою - огородження від сторонніх осіб лісової ділянки та її забудови в особистих, не в господарських цілях, та становлять суспільний інтерес, відтак право держави в особі Харківської обласної військової адміністрації підлягає відновленню шляхом розірвання договору оренди та повернення спірної лісової ділянки.
Місцевий господарський суд вказав, що у даному випадку прокурором правильно обрано спосіб захисту порушеного права шляхом пред`явлення негаторного позову в порядку, визначеному ст. 391 Цивільного кодексу України з метою усунення перешкод, які відповідачем створено власнику лісу - Харківській обласній військовій адміністрації у користуванні та розпорядженні лісовою ділянкою.
Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзембудтур" повернути лісову ділянку загальною площею 8,0 га, що розташована в кварталі 145, виділи № 4, 5, 7, 10, 11, 12 Печенізького лісництва Мартівської сільської ради, розпоряднику земельної ділянки – Харківській обласній військовій адміністрації та у постійне користування Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» підлягають задоволенню.
Щодо підстав представництва прокурором інтересів держави у даній справі суд вказує про таке.
Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Пунктом 3 статті 131-1 Конституції передбачено, що на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках та в порядку, що визначені законом.
Згідно з статтею 131-1 Конституції України організація і порядок діяльності органів прокуратури визначено законом.
Вимогами частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Частиною 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: звернутися до суду з позовом (заявою, поданням); вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи; брати участь у розгляді справи; подавати цивільний позов під час кримінального провадження випадках та в порядку, визначених кримінальним процесуальним законом; брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді; з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.
Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".
Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/99 від 08.04.1999 висловлено правову позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріального або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Відтак, звернення до суду з позовом та пред`явлення позовних вимог до відповідача є правом особи, яким вона розпоряджається на власний розсуд.
Системне тлумачення положень частин 3 - 5 статті 53 ГПК України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Отже, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Разом з тим, що б інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.06.2024 у справі №925/1133/18 дійшла таких висновків: 1) прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо: орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси; орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави; 2) прокурор звертається до суду в інтересах держави як самостійний позивач, якщо: - відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; - орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави.
У даній справі «суспільним», «публічним» інтересом звернення прокуратури до суду з вимогою про розірвання Договору № 12-08 від 25.07.2008 довгострокового тимчасового користування земельною ділянкою є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - забудови лісів державної власності, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу, лісів - національного багатства України та лісів як джерела задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
З матеріалів справи вбачається, що Чугуївською окружною прокуратурою Харківської області на виконання вимог ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” листом від 20.11.2024 № 63-7650вих-24 повідомлено Харківську обласну військову адміністрацію про невиконання тимчасовим лісокористувачем умов договору та наявності підстав для захисту інтересів держави.
З листа Харківської обласної військової адміністрації від 04.12.2024 № 02.02-12/3284 вбачається відсутність в останньої наміру здійснювати захист порушених інтересів держави та вживати в судовому порядку заходів щодо розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами та повернення лісової ділянки.
Отже, Харківській обласній військовій адміністрації відомо про наявність порушень інтересів держави однак заходів до відновлення порушених прав нею не вжито, що вказує про нездійснення захисту інтересів держави уповноваженим суб`єктом.

Вказані обставини свідчать про наявність підстав для вжиття передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» заходів прокурорського реагування представницького характеру.
Таким чином, у даній справі наявні обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави прокуратурою в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації.
Надаючи правову оцінку вищенаведеним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Статтею 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Статтею 7 Лісового кодексу України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.
У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації, центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, відповідно до закону (частини перша, друга статті 84 ЗК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
У зв`язку з внесенням Законом України № 1423-IX від 28.04.2021 змін до Земельного кодексу України, відповідно до п. п. «а» п. 24 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств).
Згідно зі ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
У ст. 31 Лісового кодексу України визначено повноваження обласних державних адміністрацій у сфері лісових відносин, зокрема останні забезпечують реалізацію державної політики у сфері лісових відносин; беруть участь у розробленні та забезпеченні виконання регіональних (місцевих) програм з охорони, захисту, використання та відтворення лісів; здійснюють контроль за додержанням законодавства у сфері лісових відносин; приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського (Автономної Республіки Крим) значення; обмежують або тимчасово припиняють діяльність підприємств, установ та організацій у разі порушення ними лісового законодавства в порядку, передбаченому законодавством; забезпечують здійснення заходів з охорони і захисту лісів, створюють охоронні зони для збереження біорізноманіття у лісах, ліквідації наслідків стихійних явищ, лісових пожеж, залучають у встановленому порядку до здійснення таких заходів населення, транспортні та інші технічні засоби та обладнання, забороняють відвідування лісів населенням і в`їзд до них транспортних засобів у період високої пожежної небезпеки в порядку, передбаченому законодавством; вирішують інші питання у сфері лісових відносин відповідно до закону.
Отже, за межами населених пунктів на території Чугуївського району Харківської області повноваження з розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення здійснюються Харківською обласною державною адміністрацією.
Відповідно до Указів Президента України №64/2022 від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Указом Президента України №68/2022 “Про утворення військових адміністрацій” для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку утворено Харківську обласну військову адміністрацію.
У зв`язку з утворенням військових адміністрацій обласні, Київська міська державні адміністрації та голови цих адміністрацій набувають статусу відповідних військових адміністрацій та начальників цих військових адміністрацій.
Відповідно до п. 26 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військові адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Враховуючи набуття Харківською обласною державною адміністрацією статусу військової та продовження дії воєнного стану в Україні, уповноваженим органом у правовідносинах щодо розпорядження землями лісового фонду є Харківська обласна військова адміністрація Харківської області.
Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Частиною 1 статті 2 Лісового кодексу України визначено, що лісові відносини - суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства.
Відповідно до ст. 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства .
Статтею 57 Земельного кодексу України визначено, що порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.
Відповідно до ст. 6 Лісового кодексу України до лісових ресурсів також належать корисні властивості лісів (здатність лісів зменшувати негативні наслідки природних явищ, захищати ґрунти від ерозії, запобігати забрудненню навколишнього природного середовища та очищати його, сприяти регулюванню стоку води, оздоровленню населення та його естетичному вихованню тощо), що використовуються для задоволення суспільних потреб .
Використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання. При цьому громадяни мають право в лісах державної та комунальної власності вільно перебувати, безоплатно без видачі спеціального дозволу збирати для власного споживання дикорослі трав`яні рослини, квіти, ягоди, горіхи, гриби тощо, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України (ст. ст. 23, 65, 66 Лісового кодексу України).
Право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами (ч. 1 ст. 16 Лісового кодексу України).
Згідно із ст. 18 Лісового кодексу України, об`єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності.
Тимчасове користування лісами може бути: довгостроковим - терміном від одного до п`ятдесяти років і короткостроковим - терміном до одного року.
Довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт.
Довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.
Водночас, відповідно до вимог ст. 19 Лісового кодексу України, постійні лісокористувачі зобов`язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; забезпечувати охорону типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, рослинних угруповань, сприяти формуванню екологічної мережі відповідно до природоохоронного законодавства. Законом можуть бути передбачені й інші права та обов`язки постійних лісокористувачів.
Згідно зі ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані: забезпечувати підвищення продуктивності, поліпшення якісного складу лісів і збереження біотичного та іншого природного різноманіття в лісах; здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень; раціонально використовувати лісові ділянки.
Відповідно до вимог ст. 86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.
Власники лісів і постійні лісокористувачі зобов`язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. Перелік протипожежних та інших заходів, вимоги щодо складання планів цих заходів визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства, органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до Лісового кодексу України.
Відповідно до частин 1-4 статті 18 Лісового кодексу України, об`єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності. Тимчасове користування лісами може бути довгостроковим терміном від одного до п`ятдесяти років і короткостроковим терміном до одного року. Довгострокове тимчасове користування лісами засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт. Довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.
Згідно з ч. 7 ст. 18 Лісового кодексу України, суб`єктами правовідносин тимчасового користування лісами є: власники лісів або уповноважені ними особи; підприємства, установи, організації, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Положеннями ч. 1 ст. 20 Лісового кодексу України визначено, що тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування мають право: 1) здійснювати господарську діяльність у лісах з дотриманням умов договору; 2) за погодженням із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності; 3) отримувати продукцію і доходи від її реалізації.
Також, відповідно до частин 2, 3 статті 20 Лісового кодексу України, тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування зобов`язані: 1) приступати до використання лісів у строки, встановлені договором; 2) виконувати встановлені обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом та договором; 3) дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; 4) вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі; 5) своєчасно вносити плату за використання лісових ресурсів; 6) не порушувати прав інших лісокористувачів. Законом та договором можуть бути передбачені й інші права та обов`язки тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування.
Згідно з пунктами 5,7 частини 1 статті 78 Лісового кодексу України право використання лісових ресурсів припиняється в разі використання лісових ресурсів способами, які негативно впливають на стан і відтворення лісів, призводять до погіршення навколишнього природного середовища та в разі використання лісової ділянки не за цільовим призначенням.
Крім того, ч. 2 ст. 22 Лісового кодексу України визначено, що підставою припинення права користування лісами, є, зокрема, використання лісових ресурсів способами, які завдають шкоду навколишньому природному середовищу, не забезпечують збереження оздоровчих, захисних та інших корисних властивостей лісів, негативно впливають на їх стан і відтворення та використання лісової ділянки не за цільовим призначенням.
Зазначена норма також кореспондується з Правилами використання корисних властивостей лісів, які затверджено наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 502 від 14.08.2012.
Пунктом 5.6 та 6.4. Правил визначено, що при використанні корисних властивостей лісів не допускається пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву та ґрунтів, засмічення та забруднення виділеної лісової ділянки та прилеглої до неї території. Спорудження тимчасових будівель і споруд, у тому числі лінійного типу, необхідних для ведення господарської діяльності, здійснюється за погодженням з постійними лісокористувачами (власниками лісів).
Пунктом 6.6. Правил встановлено, що тимчасові лісокористувачі повинні забезпечити належне використання лісових ділянок, виділених для використання корисних властивостей лісів.
Законом та договором можуть бути передбачені й інші права та обов`язки тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування (ч. 3 ст. 20 Лісового кодексу України).
За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Також, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 ЦК України).
За приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, у даному разі йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
Згідно із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18, оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.
Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.
Як вбачється з матеріалів справи, Харківською обласною державною адміністрацією 14.07.2008 прийнято розпорядження № 402 «Про надання лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування лісами», згідно з яким вирішено надати ТОВ «Укрзембудтур» лісову ділянку площею 8,0 га в довгострокове тимчасове користування лісами за рахунок земель лісогосподарського призначення, що знаходяться в постійному користуванні ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» у кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 Печенізького лісництва для рекреаційних цілей строком на 49 років.
Зобов`язано ТОВ «Укрзембудтур» неухильно дотримуватись вимог Лісового кодексу України та інших законодавчих актів щодо користування лісами для рекреаційних цілей, погоджувати з постійним лісокористувачем зведення тимчасових будівель і споруд та заборонено будь-яке капітальне будівництво на вказаній лісовій ділянці (п. 3.2).
На підставі розпорядження Харківської обласної державної адміністрації № 402 від 14.07.2008 між ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» (постійний лісокористувач) та ТОВ «Укрземлебудтур» (код ЄДРПОУ 34630662, тимчасовий лісокористувач) укладено договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою № 12-08 від 25.07.2008, відповідно до умов пункту п. 1.1 якого, постійний лісокористувач передав, а тимчасовий лісокористувач прийняв лісову ділянку площею 8,0 га у довгострокове тимчасове користування лісами за рахунок земель лісового фонду, що знаходяться у кварталі № 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 Печенізького лісництва території Мартівської сільської ради.
Згідно з умовами пункту 1.2. Договору, лісова ділянка передається тимчасовому лісокористувачу для рекреаційних цілей терміном на 49 років.
Відповідно до п. 1.3 договору використання корисних властивостей лісової ділянки для рекреаційних цілей здійснюється з урахуванням вимог щодо збереження лісового середовища з додержанням правил планування і санітарних вимог.
Згідно з п. 1.4 договору порядок та умови здійснення лісокористування лісовою ділянкою для рекреаційних цілей визначається відповідно до нормативних актів України.
У розділі 4 договору визначено права та обов`язки сторін, зокрема:
- тимчасовий лісокористувач зобов`язався виконувати встановлені обмеження в обсязі, передбаченому законом (п. 4.2.3 договору);
- забезпечити вільний доступ працівників лісової охорони (п. 4.2.4 договору);
- закріпити межі лісової ділянки на місцевості межовими знаками, без встановлення суцільних загородей, заборів, шлагбаумів, тощо (п. 4.2.5 договору).
Пунктом 7.3 договору визначено, що підставами розірвання договору є зокрема порушення тимчасовим лісокористувачем використання цільового призначення лісової ділянки.
На виконання наказу № 94/28.6-2 від 15.08.2024 головним лісничим Бердником О.П. і помічником лісничого Печенізького лісництва № 3 Рудяком О.Ф., спільно з представниками ТОВ «Геоспектор» Чернишевим Нестором та ФОП Дворніковим В.С. було проведено перевірку лісової ділянки, яка перебуває у постійному користуванні філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» ДП «Ліси України», про що складено акт перевірки дотримання норм згідно договору довгострокового тимчасового користування ТОВ «Укрзембудтур» від 15.08.2024.
Так, було встановлено, що на підставі розпорядження Харківської обласної державної адміністрації та укладеного відповідно до нього договору лісова ділянка передана ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» у довгострокове тимчасове користування ТОВ «Укрзембудтур» з метою використання корисних властивостей лісів, а саме: для рекреаційних цілей.
Лісова ділянка, що надана у користування, розташована на території Печенізького лісництва № 3 в кварталі 145 виділи 4, 5, 7, 10, 11, 12 загальною площею 8,0 га. Лісова ділянка надана у користування ТОВ «Укрзембудтур» згідно Договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою № 12-08 від 25.07.2008. Ділянка розташована у безпосередній близькості до Печенізького водосховища.
При фактичному обстеженні встановлено, що по периметру лісової ділянки встановлено залізобетонний паркан та фактично огороджено територію площею 8,2578 га.
В центрі цієї території знаходиться капітальний житловий будинок площею 0,0370 га, який має капітальний залізобетонний фундамент та кам`яну конструкцію стін. Біля цієї капітальної житлової будівлі, з південного боку, розташований капітальний басейн, який має залізобетонну чашу та стаціонарне інженерне обладнання водопідготовки, яке розташовується у зовнішніх приямках, навколо басейну виконаний майданчик з твердим покриттям, ймовірно по монолітній залізобетонній плиті, на якій з південно-західного боку будинку встановлена альтанка з дерев`яних конструкцій. Приблизно в 30м на захід від будинку розташований капітальний похідний погріб виконаний з кам`яних конструкцій. Зі східного боку від будинку розташований навіс для авто з дерев`яних конструкцій.
У північній частині огородженої території біля воріт знаходиться капітальний двоповерховий будинок охорони площею 0,0092 га, який має залізобетонний фундамент та кам`яну конструкцію стін.
На південь від вказаних земельних ділянок знаходиться дерев`яний житловий будинок № 1 площею 0,0131 га разом с терасою, збудовані на палях. Зі східної сторони будинку розташована штучна водойма № 1, яка має декоративно- рекреаційне призначення, чаша водойми виконана з монолітної залізобетонної конструкції, овальної форми у плані площею 0,0424 га. На відстані 5 метрів на південний схід розташована друга штучна водойма овальної форми у плані площею 0,0116 га. Ще 9 метрів на південний схід зроблений штучний водовідвід з цих водойм.
У південній частині огородженої території розташовані (якщо дивитись зі сходу на захід) житловий дерев`яний будинок № 2 площею 0,0125 га, який розташований на палях і двоповерховий житловий дерев`яний будинок № 3 площею 0,024 га, який вбудований у схил, має монолітні залізобетонні підпорні стіни, які одночасно є зовнішніми стінами першого поверху. Територія навколо будинку № 3 вимощена бетонною плиткою. Далі на захід у південній частині знаходиться ще один дерев`яний будинок для відпочинку № 4 площею 0,0018 га.
3 півдня ділянка примикає до водойми, вздовж водойми, по межі ділянки збудована підпорна стіна з бутового каменю, поверх якої зведена металева огорожа.
Також, біля східної сторони території знаходиться споруда зі стінами з плит європаркану площею 0,0118 га, а біля західної сторони огородженої території розташований спортивний майданчик для великого тенісу з штучним покриттям, що огороджений окремо, площею 0,0623 га. Територія майданчику вільна від дерев, спланована з ухилами згідно вимог до цього типу споруд, навколо неї зроблений ґрунтовий укіс. З заходу у огорожі території є додаткові ворота.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявними у справі належними та допустимими доказами, а саме актом перевірки дотримання норм згідно договору довгострокового тимчасового користування ТОВ «Укрзембудтур» від 15.08.2024, який з боку відповідача у встановленому порядку не оскаржено, підтверджується порушення відповідачем визначених договором та нормами чинного законодавства умов використання лісової ділянки.
Отже, зазначені порушення є належним доказом використання спірної земельної ділянки відповідачем не за її цільовим призначенням, що має наслідком погіршення її стану, а також є істотним порушенням договору, що в силу вищевикладених приписів ст. 651 Цивільного кодексу України та ст. ст. 22, 78 Лісового кодексу України, слугує підставою для розірвання договору в судовому порядку. 
Крім того, доводи апелянта про те, що Акт перевірки дотримання норм згідно договору довгострокового тимчасового користування ТОВ «Укрзембудтур» від 15.08.2024, не є допустимим доказом, оскільки складений не уповноваженою на те особою, судова колегія відхиляє як безпідставні з огляду на таке.
Як првильно вказав суд першої інстанції, пунктом 4.3.1 укладеного між сторонами договору визначено право постійного лісокористувача (яким на момент виникнення спірних правовідносин виступало ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство») на здійснення контролю за цільовим використанням лісової ділянки та виконання умов договору лісокористувачем та прийняття рішень щодо припинення виявлених порушень.
Відтак, ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» як постійний лісокористувач і сторона оспорюваного договору безпосередньо уповноважений на здійснення контролю за належним станом лісової ділянки, яка передана в користування відповідачу, і вказані повноваження були реалізовані шляхом проведення службового обстеження означеної ділянки та складання за його наслідками відповідного акту від 15.08.2024.
Також безпідставними та необґрунтованими є доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази, яку саме територію «досліджував» працівник ТОВ «Геоспектор» (лист ТОВ «Геоспектор» № 18 від 15.08.2024 року з додатками), оскільки вказані документи не містять прив`язки до матеріалів лісокористування, та не містять доказів того, що досліджувана територія знаходиться в межах 8,0 га земель лісового фонду у кварталі Nє145 виділи Nє 4,5,7,10,11,12 Печенізького лісництва території Мартівської сільської ради, які отримав у користування відповідач.
Як правильно вказав суд першої інстанції, з листа ТОВ “Геоспектор” вих. № 18 від 15.08.2024 вбачається, що сертифікований інженер-геодезист Чернишев Н.О., який працює в ТОВ «Геоспектор» (діяльність у сфері геодезії) здійснив виїзд 15.08.2024 в район місцевості у лісі з південної сторони села Мартове на території Чугуївського району Харківської області, яка розташована на вказаній представником філії "Чугуєво-Бобчанське лісове господарство" огородженій території навколо земельних ділянок: для ведення індивідуального садівництва кадастровий номер 6324683500:03:006:0009, для ведення особистого селянського господарства кадастрові номери 6324683500:03:006:0010 та 6324683500:03:006:0007, для ведення індивідуального садівництва кадастровий номер 6324683500:03:006:0006 та лісокористування навколо цих земельних ділянок.
Геодезичні роботи були виконані GNSS приймачем South Galaxy G1 Plus (L1/L2) № SG11B3133369409EDD. Обробка результатів зйомки проведена у ліцензійному програмному забезпеченні для обробки геодезичних і землевпорядних робіт "Digitals" (Україна).
За результатами геодезичних вишукувань було визначено, що обстежена територія яка огороджена з усіх боків має загальну площу 8.2578 га. Більша частина цієї території зайнята сосновим лісом (подеревнева зйомка не проводилась).
Судом враховано, що GNSS представляє собою систему супутникової навігації, створену з метою позиціонування (визначення місця розташування в просторі - тобто координат) об`єктів. Сучасні технології GNSS дозволяють вирішувати геодезичні завдання різного рівня: від розвитку державної геодезичної мережі до інвентаризації земельних ділянок.
Програмне забезпечення для обробки геодезичних і землевпорядних робіт "Digitals" (Україна) здійснює автоматизацію геодезичних робіт від обробки польових вимірів до створення обмінних файлів, кадастрових планів і техдокументації. Дане програмне забезпечення дозволяє створювати векторні топографічні плани і карти в умовних знаках. Суміщає векторні карти і растрові зображення, такі як результати аерокосмічної зйомки, ортофотоплани, скановані карти і схеми.
Враховуючи використання інженером-геодезистом Чернишевим Н.О. при здійсненні геодезичних робіт сучасних систем супутникової навігації, а також використання при цьому даних координат поворотних точок спірної земельної ділянки та об`єктів, які на ній розташовані, відображення отриманих даних на схемі та плані, відсутні підстави стверджувати, що така інформація не містить об`єктивних даних та не є доказом у справі.
При цьому, доказів на спростування, які б спростували інформацію, викладену у листі ТОВ «Геоспектор» вих. № 18 від 15.08.2024 та у додатках до листа відповідачем до матеріалів справи не надано.
Щодо доводів апелянта про те, що встановлені судом обставини не можна вважати доведеними в розумінні глави 5 розділу 1 ГПК України. З долучених до позовної заяви фотоматеріалів неможливо встановити: особу, яка здійснила фотозйомку; місця проведення фотозйомки (прив`язку до місцевості); процесуальну або іншу передбачену законом дію, в ході якої здійснена фотофіксація предметів, що зображені на фотографіях суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Водночас, вказані апелянтом фотоматеріали не були покладнені в основу оскаржуваного судового рішення та не спростовують встановлення судом доведеності обставин справи.
Щодо доводів апелянта про те, що частина будівництва (якщо виходити з наданого позивачем вищеозначеного листа з додатками від ТОВ «ГЕОСПЕКТОР»), знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами: 6324683500:03:006:0006; 6324683500:03:006:0007; 6324683500:03:006:0010; 6324683500:03:006:0009, що є приватною власністю, а казані докази не підтверджують завданої шкоди позивачу, її розміру, погіршення стану лісової ділянки, втрати нею властивостей, тощо, суд зазначає, що вказанене не спростовує факту огородження та забудови саме спірної лісової ділянки, що перебуває у тимчасовому користуванні відповідача. 
Крім того, суд відхиляє доводи апелянта про те, що судом першої інстанції відмовлено у призначенні експертиз, чим фактично було позбавлено сторону відповідача можливості належними і допустимими доказами спростувати твердження позивача, викладені у позові, з огляду на те, що призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду. Питання про її призначення вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета і підстав позову, а також обставин справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України)
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).
Крім того, сторона не позбавлена права надати інші належні та допустимі докази з метою спростування тверджень іншої сторони.
Апелянт звертає увагу на те, що як Погодження, так і Розпорядження, вичерпали свою юридичну дію за фактом укладення договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою № 12-08 від 25.07.2008 року, а відтак, з 25.07.2008 року відносини сторін договору врегульовані виключно положеннями договору та нормами діючого законодавства. Водночас, щодо вказаних доводів апелянта, судова колегія зазначає, що Погодження № 02-02/44 від 19.01.2007 та розпорядження Харківської обласної державної адміністрації № 402 від 14.07.2008 є підставами укладення Договору та визначають умови користування лісовою ділянкою.
Навіть за умови вичерпання індивідуальними актами своєї дії після укладення договору зобов`язання відповідача, передбачені договором та нормами, які регулюють дісові відносини, залишаються чинними і підлягають виконанню.
Отже, як правильно зауважив суд першої інстанції, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем порушено умови Договору, вимоги ст. ст. 20, 74 Лісового кодексу України та Правил використання корисних властивостей лісів, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.08.2012 за № 502, зокрема зведено без дозволу постійного землекористувача Філії “Чугуєво-Бабчанське лісове господарство” ДП “Ліси України” огорожі, паркани, споруди і будівлі на лісовій ділянці, що може призвести до зміни цільового призначення земельної ділянки в межах забудови та призвело до пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву і ґрунтів, що, в свою чергу, призводить до порушення інтересів держави, які полягають в забезпеченні реалізації в Україні принципів регулювання земельних відносин та головне в неможливості проведення рекреаційних заходів з метою забезпечення масового та індивідуального відпочинку людей, що не дозволяє власнику лісу отримати очікуване в майбутньому після розірвання договору.\
У даному разі, підставою для розірвання Договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою № 12-08 від 25.07.2008 є самовільне будівництво на лісовій ділянці відповідачем ТОВ «Укрзембудтур» огорож та паркану, штучних водойм, спортивного майданчику та інших будівель та споруд без дозволу постійного землекористувача Філії “Чугуєво-Бабчанське лісове господарство” ДП “Ліси України”, що передбачено п. п. 1.1, 1.3, 4.2.3, 4.2.4, 4.2.5 Договору, та призвело до пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву, ґрунтів та погіршення навколишнього природного середовища.
Крім того, підставою для розірвання договору також є невиконання зобов`язань іншою стороною - Філією «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» ДП «Ліси України» визначених п. 4.4.1 Договору.
Харківська обласна військова адміністрація як власник лісу та спірної земельної лісової ділянки розраховувала на те, що після припинення його дії вона як розпорядник земель зможе використовувати спірну лісову ділянку за цільовим призначенням.
Однак забудова спірної земельної ділянки призводить до занедбання та захаращення лісової ділянки, що може призвести до значних збитків державі, невиконання заходів щодо забезпечення охорони, захисту лісових насаджень, посилення корисних властивостей лісів, невиконання заходів щодо збереження об`єктів користуванні від пожеж та явищ, які можуть вплинути на екологічний стан лісової ділянки, не підтримані санітарного стану лісової ділянки тощо.
Як правильно звернув увагу місцевий господарський суд, ліси та лісові ділянки є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання. Неналежний контроль за станом лісової ділянки, яка передана у тимчасове користування ТОВ «Укрзембудтур» та невиконання умов Договору постійним лісокористувачем, а також невжиття заходів протягом тривалого часу щодо розірвання дії договору довгострокового тимчасового користування лісами, призвело до того, що лісова ділянка як об`єкт цивільного права втратила свої естетичні та рекреаційні властивості.
Оскільки лісова ділянка тимчасовим користувачем була забудована та повністю огороджена парканом, не використовувалася за цільовим призначенням, не здійснювалися заходи щодо збереження оздоровчих та захисних властивостей лісів, вказане призвело до погіршення корисних властивостей лісів та, як наслідок, завдання значних збитків власнику лісу - Харківській обласній військовій адміністрації.
Вказане також спростовує доводи апелянта про недоведення позивачем наявності підстав для розірвання Договору в порядку, визначеному ст. 651 ЦК України.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині розірвання Договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №12-08 від 25.07.2008, укладений між Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, тому підлягають задоволенню.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з правовою оцінкою, наданою судом першої інстанції, і не містять обставин, які б свідчили про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно з ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 Цивільного кодексу України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 Цивільного кодексу України, частина друга статті 152 Земельного кодексу України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.
Метою негаторного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, яким він позбавлений можливості користуватись і розпоряджатись, а саме спірною лісовою ділянкою.
Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Водночас, стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Крім того, згідно зі статтею 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.
Вимогами ст. 636 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.
Враховуючи вищевикладене, у даному випадку прокурором вірно обрано спосіб захисту порушеного права шляхом пред`явлення негаторного позову в порядку, визначеному ст. 391 Цивільного кодексу України з метою усунення перешкод, які відповідачем створено власнику лісу - Харківській обласній військовій адміністрації у користуванні та розпорядженні лісовою ділянкою.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзембудтур" повернути лісову ділянку загальною площею 8,0 га, що розташована в кварталі 145, виділи № 4, 5, 7, 10, 11, 12 Печенізького лісництва Мартівської сільської ради, розпоряднику земельної ділянки – Харківській обласній військовій адміністрації та у постійне користування Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» підлягають задоволенню.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при прийнятті судом першої інстанції оскаржуваного рішення, не знайшли свого підтвердження, а тому суд залишає скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
За змістом пункту 10 частини 3 статті 2 та частини 2 статті 114 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Так, при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст. 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).
Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття розумний строк вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства).
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення Бараона проти Португалії, 1987 рік, Хосце проти Нідерландів, 1998 рік; Бухкольц проти Німеччини, 1981 рік; Бочан проти України, 2007 рік).
Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.
24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 31.10.2026 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.07.2026 №4928-IX).
Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.
На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини введення в Україні воєнного стану, поточну ситуацію що склалася в місті Харкові та Харківській області, з огляду на об`єктивні причини неможливості проведення судового засідання у строк встановлений в ч. 2 ст. 221 ГПК України, задля збереження безпеки учасників судового процесу та працівників суду, а також з метою реалізації учасниками справи процесуальних прав, передбачених ГПК України, суд застосував принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до практики Європейського суду з прав людини.
Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзембудтур» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 у справі №922/4855/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 24.08.2026.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов 

Суддя О.І. Склярук