Справа №295/10125/26
Категорія 35
2/295/4871/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі головуючого судді Чішман Л.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
10.06.2026 представник позивача шляхом використання системи "Електронний суд" звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 3341, 43 грн та судові витрати.
В обґрунтування вимог вказано, що позивач здійснює ліцензійну діяльність з розподілу природного газу, у тому числі надає послуги з розподілу природного газу у межах міста Житомир, зокрема за адресою домоволодіння ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 споживала природний газ та користувалася послугами позивача з розподілу природного газу у період з вересня 2023 року по квітень 2026 року в, однак свідомо не сплачувала рахунки оператора газорозподільної системи, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 3341, 43 грн.
Позивач звертався до відповідача з листом-вимогою № ЖФ/112-ВИХ-6377-26 від 01.05.2026 щодо необхідності оплати суми боргу, однак заборгованість відповідачем не погашена, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.06.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 9).
03.07.2026 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування відзиву зазначила, що станом на дату подання відзиву копію позовної заяви з доданими до неї документами їй не вручено та не надіслано, отримала лише ухвалу про відкриття провадження у справі, тому відзив є попереднім і ґрунтується виключно на відомостях, викладених в ухвалі суду про відкриття провадження. Наголосила, що ненаправлення копії позовної заяви та доданих до неї документів порушує принципи змагальності сторін, рівності учасників судового процесу та її право на належний захист, оскільки унеможливлює підготовку повноцінного відзиву та спростування доводів позивача.
Відповідач не погодилась з позовними вимогами, вважає їх безпідставними, необґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. зазначила, що раніше судами вже неодноразово встановлювалися обставини, які свідчать про спірність заявлених позивачем вимог. Так, ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 05.07.2024 у справі № 295/7840/24 та 08.12.2025 року у справі № 295/12840/25 було скасовано судові накази про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». Незважаючи на скасування зазначених судових наказів, позивач продовжує здійснювати нарахування спірної заборгованості, надсилати вимоги про її сплату, надокучати телефонними дзвінками та погрозами припинення газопостачання, фактично ігноруючи прийняті судові рішення та продовжуючи тиск на відповідача. Про факти ігнорування та невиконання судових рішень було повідомлено 13.01.2025 секретаря міської ради м. Житомира, уповноважену особу юридичної особи управління безпеки України в Житомирській області, уповноважену особу юридичної особи Житомирської обласної прокуратури, уповноважену особу юридичної особи Головного управління Національної поліції в Житомирській області. Наголосила, що представниками позивача висловлювалися погрози щодо відключення від газопостачання не лише помешкання відповідача, а й усього стояка газової труби 12-поверхового житлового будинку за моєю адресою. Про зазначені обставини 22.09.2025 нею було направлено звернення до Секретаріату Кабінету Міністрів України з проханням надати роз?яснення щодо існуючих в Україні механізмів впливу у випадках, коли суб?єкт господарювання не виконує судові рішення, продовжує нарахування спірної заборгованості та надсилає погрози щодо припинення надання життєво необхідних послуг. Відповіді відповідач отримала із Міністерства юстиції України, Міністерства Соціальної політики України, ІКРЄКП, Міністерства енергетики України. У відповідях були поради позиватись до суду, відстоювати свої права. Зазначено, що 15.09.2025 відповідачем було подано до Богунського районного суду м. Житомира позов про визнання протиправними дій та надання правової оцінки вимогам ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії. За результатами розгляду справи № 295/12438/25 суд відмовив у задоволенні позову, зазнавши, що, Житомирська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» є філією (іншим відокремленим підрозділом), який не є юридичною особою, а отже не наділений цивільно-процесуальною дієздатністю, у зв?язку з чим згідно ст.48 ЦПК України не може виступати стороною у цивільному процесі», чим, на думку відповідачки, було підтверджено обмеженість процесуального статусу філії. З офіційної інформації ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» щодо структури ціни природного газу для побутових споживачів вбачається, що до складу ціни природного газу вже включена складова «послуга з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи».Позивач за КВЕДОМ здійснює розподіл газоподібного палива, а з неї вимагає плату за розподіл природного газу, що є різними товарними одиницями. Надана позивачем послуга є вигаданою.Договір з постачання та розподілу природного газу між сторонами відсутній. З 24.07.2024 житло відповідачки було відключено від електропостачання, що істотно вплинуло на фактичне споживання природного газу. З того часу природний газ не використовується для роботи газового котла з метою підігріву води та опалення житлового приміщення, а тому фактичний обсяг використання є значно меншим, ніж безпідставно зазначає позивач. Показники лічильника природного газу нею не передаються, оскільки між сторонами відсутні договірні правовідносини.
Відповідачкою було направлено директору Житомирської філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України» два запити на інформацію з вимогою надати правові підстави виникнення заявленої заборгованості, її детальний розрахунок та документи, що підтверджують законність пред?явлених вимог, проте відповіді по суті поставлених питань не було, позивачем надіслано 15 аркушів так званого договору, який нею не укладався, не підписувався та не акцептувався.
У відповідь зазначений документ був повернутий відправнику із перекресленням кожної сторінки червоною ручкою та написом «Без акцепту», що підтверджує її неприйняття запропонованих умов та відсутність волевиявлення на укладення будь-яких договірних правовідносин.
Також зазначила, що не працює та проходить лікування у зв?язку з тяжким онкологічним захворюванням. Єдиним джерелом її існування є соціальна виплата у розмірі 3406 грн на місяць, яка не забезпечує належного рівня життя, покриття базових потреб та витрат на лікування. Подальший тиск шляхом надсилання вимог про сплату спірної заборгованості та погроз відключення життєво необхідних комунальних послуг істотно погіршує її становище (а.с. 12-15).
Листом від 09.07.2026 відповідачу роз`яснено порядок надсилання позовної заяви з додатками при зверненні до суду в електронній формі через підсистему «Електронний суд», роз`яснено порядок ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 41).
21.07.2026 ОСОБА_1 особисто ознайомилася з матеріалами справи, що підтверджується її розпискою на довідковому листку справи.
09.07.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій остання просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Зазначила, що до позовної заяви долучені належні докази направлення позовної заяви відповідачу.
Скасування судових наказів не є підставою вважати необґрунтованою пред`явлену суму заборгованості у заяві про видачу судового наказу, на що у відзиві посилалася відповідач.
Стороною у справі може бути юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається щодо підприємства чи організації юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу. Позивачем у даній справі є не безпосередньо Житомирська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».
Відповідач помилково у відзиві на позовну заяву ототожнює послугу транспортування природного газу з послугою розподілу природного газу, оскільки відповідно до п.п. 35, 45 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» такі послуги не є тотожними.
Між Житомирською філією ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» та ОСОБА_1 укладено Типовий договір розподілу природного газу (затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498), згідно з наведеними вище вимогами п. 1.1. та 1.3. Типового договору розподілу природного газу (даний договір укладається шляхом підписання споживачем заяви-приєднання або шляхом сплати рахунка Оператора ГРМ або шляхом фактичного відбору (споживання) природного газу з газорозподільної системи).
Позивачем в період спірних правовідносин надавались послуги з розподілу природного газу до об`єкту, що належить ОСОБА_1 , однак останньою не було виконано зобов`язання щодо сплати вартості зазначеної послуги, що і стало підставою для звернення до Богунського районного суду м. Житомира з позовом (а.с. 35-37).

20.07.2026 відповідач подала до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначила, що відповідь на відзив не спростовує викладених нею обставин та не підтверджує належними та допустимими доказами заявлені позовні вимоги, позивачем не надано жодних належних доказів існування між сторонами договірних правовідносин, які є обов`язковою підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків відповідно ст. 208 ЦК України, де зазначено, що правочини належить вчиняти у письмовій формі між фізичною та юридичною особою.
ОСОБА_1 повторно акцентувала увагу на неналежному врученні їй позовної заяви з додатками, зазначивши, що посилання суду на наявність у матеріалах справи опису вкладення та фіскального чека не підтверджують факту вручення їй позовної заяви, а лише свідчать про відправлення поштового відправлення, але не підтверджують його отримання адресатом.
Реалізація її права на ознайомлення з матеріалами справи безпосередньо в суді не звільняє позивача від обов?язку належним чином виконати вимоги процесуального закону щодо направлення відповідачу копії позовної заяви з усіма додатками.
В іншій частині заперечень на відповідь на відзив зазначені обставини, які вже були викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву (а.с. 42-44).

З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Квартира АДРЕСА_2  є власністю відповідача, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №41306241 від 28.08.2025.
Відповідач зареєстрована та проживає у належній їй квартирі АДРЕСА_2 .
За вказаною адресою позивачем надаються послуги з розподілу природного газу.
Відповідно до п. 2 гл. 2 розд. I Кодексу газорозподільних систем, оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії. Відповідно до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 № 1839 (з врахуванням змін та доповнень, що внесені постановами НКРЕКП від 31.08.2023 № 1596 та від 22.02.2024 № 371) позивач здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», а саме до території Житомирської філії відноситься: Житомирська область; Вінницька область у частині: Вінницький район: село Бухни; село Морозівка; Хмільницький район: село Махаринці. 
Відтак, з 01.09.2023 Житомирська філія ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» здійснює ліцензійну діяльність з розподілу природного газу, у тому числі надає послуги з розподілу природного газу у межах міста Житомир.
Згідно з п. 2 гл. 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі – типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. 
Відповідно до п.1.1. Типового договору розподілу природного газу, цей Договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. 
Відповідно до п. 1.3. Типового договору розподілу природного газу визначено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. 
Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Між сторонами укладено Типовий договір розподілу природного газу (затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498), згідно з наведеними вище вимогами п. 1.1. та 1.3. Типового договору розподілу природного газу (даний договір укладається шляхом підписання споживачем заяви-приєднання або шляхом сплати рахунка Оператора ГРМ або шляхом фактичного відбору (споживання) природного газу з газорозподільної системи). 
Факт приєднання ОСОБА_1 до Типового договору розподілу природного газу (прийняття його умов, акцептування Відповідачем) підтверджується розрахунком заборгованості, а також адвокатським запитом від 04.06.2026 та відповіддю на нього ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», які є документальними підтвердженнями споживання природного газу відповідачем.
Згідно висновку Верховного Суду у справі № 717/341/21, в постанові від 14.09.2022 стверджується, що: «У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт». 
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). 
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі N 591/4825/20 (провадження N 61-11470св21).
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.
ОСОБА_1 з 01.09.2023 не зверталася до позивача з письмовою заявою про припинення розподілу природного газу до належної їй квартири, продовжує здійснювати споживання природного газу та отримувати послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач двічі звертався до суду в наказному порядку із заявами про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, однак ухвалами Богунського районного суду м. Житомира №295/7840/24 від 05.07.2024 та №295/12840/25 від 08.12.2025 судові накази про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» були скасовані (а.с. 17-18).
Підставою для скасування вказаних судових наказів були відповідні заяви відповідачки, у яких остання зазначала, зокрема, що не визнає суму заборгованості, не укладала договорів зі стягувачем про надання послуг, тощо.
11.01.2025 ОСОБА_1 зверталася із сповіщенням до міської ради м. Житомира, управління безпеки України в Житомирській області, Житомирської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому зазначила, серед іншого, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» займаються геноцидом українського народу і її в тому числі, шантажуючи та погрожуючи припиненням розподілу природного газу у зв`язку з наявністю боргу (а.с. 19-20).
Крім цього, ОСОБА_1 зверталася до Богунського районного суду м. Житомира з позовною заявою про визнання дій позивача протиправними та зобов1’язання вчинити певні дії, у якій просила:
1) визнати протиправними дії відповідача щодо продовження нарахування та пред`явлення до неї вимог про сплату заборгованості після скасування судового наказу в справі № 295/7840/24 від 05.07.2024 про стягнення з неї заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 996,30 грн та сплаченого судового збору в сумі 302,80 грн;
2) списати нарахований борг та видалити зі списків боржників ТОВ «Газмережі» персону ( ОСОБА_1 ) за адресою: АДРЕСА_3 ; 
3) зобов`язати відповідача та будь-яких співробітників ТОВ «Газмережі» від подальших погроз відключення від газопостачання та незаконного стягнення коштів за неіснуючу послугу; 
4) надати правову оцінку вимогам відповідача щодо безпідставного нарахування боргу за розподіл природного газу в сумі 2602,48 грн; 
5) зобов`язати відповідача та його співробітників припинити докучати її телефонними дзвінками, втручатись в її сімейне життя.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29.12.2025 №295/12438/25 у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (а.с. 22).

Згідно розрахунку заборгованості за вказаною адресою, особовий рахунок №НОМЕР_1 , відкритий на ім`я відповідачки, обліковується заборгованість за період з 01.09.2023 по 30.04.2026 у розмірі 3341, 43 грн.
У вказаному розрахунку зазначено, зокрема, обсяг спожитого природного газу за спірний період, тариф, нарахування, тощо.
Згідно п. 1 гл. 6 розд. VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, яка надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Разом з тим, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, з урахуванням вимог та винятків передбачених даним Кодексом (аб. 2 п. 2 гл. 6 розд. VI Кодексу газорозподільних систем).
Відповідно до постанови НКРЕКП від 19.12.2025 № 2163 для Житомирської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» визначено тариф на послуги розподілу природного газу в розмірі 1,70 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). З врахування ПДВ даний тариф становить 2,04 грн за 1 м3 на місяць.
Відповідно до п. 6.6. розд. VI Типового договору розподілу природного газу визначено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.
Відповідно до п. 2.1. Типового договору розподілу природного газу: «За цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором».
У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу»).
ОСОБА_1 зверталась до позивача із запитом на інформацію (а.с. 26) та отримала відповідь на такий запит (а.с. 46-48).
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України законодавцем встановлено, що власність зобов`язує.
Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»).
Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.
За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.
За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За нормами ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
За нормами статей 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих житлово-комунальних послуг відповідачем не надано.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Квартира АДРЕСА_4 , під`єднана до єдиної централізованої системи теплопостачання, від користування якої відповідач, як власник такої квартири, не відмовився у встановленому законом порядку, отже, він зобов`язаний нести витрати по її утриманню, в тому числі з надання послуг по її обігріву, а відтак надання таких послуг та їх оплата не залежать у будь-якому випадку від того проживав власник у цій квартирі чи ні.
Такий правовий висновок висловлено в постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10.12.2018 року (справа №638/11034/15), від 02.04.2020 року (справа №757/29813/17).
З урахуванням викладеного, оскільки відповідач, будучи власником згадуваної квартири, належним чином та в повному обсязі не здійснює оплату наданих позивачем послуг, позивачем доведено наявність заборгованості відповідача за надання послуг з розподілу природного газу, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, шляхом стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3341, 43 грн.
Посилання відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, а також у запереченнях на відповідь на відзив, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.
Так, факт посилання ОСОБА_1 на відсутність укладеного між сторонами договору спростовується документальним підтвердженням споживання природного газу останньою, що у відповідності до умов п. 1.3. Типового договору розподілу природного газу є фактом приєднання відповідача до умов такого Договору (акцептування договору).
Повернення позивачу типового договору розподілу природного газу, перекресленого червоною ручкою з написом «Без акцепту» не спростовує факту укладення договору між сторонами.
Посилання відповідача на обмеженість процесуального статусу Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», враховуючи її помилкові висновки, зроблені на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира 295/12438/25 від 29.12.2025 (а.с. 22), спростовуються тим, що позивачем у даній справі є не Житомирська філія товариства, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі такої філії.
Щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи суд зазначає наступне.
Відповідачем неодноразово наголошувалося на неотриманні копії позовної заяви з додатками.
Разом з тим, на виконання вимог ч. 7 ст. 43 та ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивачем при направленні до суду позовної заяви було направлено її копію та копії додатків до неї відповідачу, а докази такого направлення було долучено до матеріалів позовної заяви.
Більше того, після отримання листа суду від 09.07.2026, в якому відповідачці роз`яснено порядок надсилання позовної заяви з додатками при зверненні до суду в електронній формі через підсистему «Електронний суд», остання особисто ознайомилася 21.07.2026 з матеріалами справи, а тому не була позбавлена можливості ознайомитися зі змістом позовних вимог, розрахунком заборгованості, доказами, на які посилається позивач, про що зазначала у відзиві на позовну заяву.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

До відзиву на позовну заяву відповідачем долучено клопотання про звільнення від сплати судового збору разом з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, з якого встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи (а.с. 31-34).
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору та вважає за можливе судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову у розмірі 2662, 40 грн, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 525, 526 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про ринок природного газу», ст.ст. 12, 13, 77, 81, 140, 141,259, 263-268, 354, 382 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з 01.09.2023 по 31.12.2025 в розмірі 3341, 43 грн.
Судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову у розмірі 2662, 40 грн, компенсувати Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», місцезнаходження: м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 35; ідентифікаційний код: 45204957.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 14.09.2026.

Суддя Л.М. Чішман