ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року | Справа №160/35938/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.11.2025 №046350021243 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до заяви про призначення пенсії від 19.11.2025; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області зарахувати періоди навчання ОСОБА_1 в Національній гірничий академії Павлоградський технікум з 01.09.1998 по 30.06.2002 та Національному гірничому університеті з 01.09.2002 по 30.06.2006 та з 14.08.2006 по 30.06.2007, до пільгового стажу роботи по списку № 1, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 19.11.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням, яке було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу. Позивач не погоджується з таким рішенням органів пенсійного фонду, тому і звернувся з цим позовом до суду.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/35938/25 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В. 
Ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
Від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов, у якому він указує, що позовні вимоги не визнає, і посилається на те, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через недостатність пільгового стажу. 
Ухвалою суду витребувано у відповідача копію пенсійної справи позивача.
Копія пенсійної справи позивача була надіслана відповідачем до суду засобами поштового зв`язку.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
УСТАНОВИВ:
19.11.2025 ОСОБА_1 (позивач) звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням від 28.11.2025 №046350021243, яке було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області (відповідач), позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.
У рішенні, з-поміж, іншого вказано таке.
Відмова про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . 
Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 19.11.2025.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії незалежно від віку мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті. 
Згідно статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», до пільгового стажу роботи зараховується час навчання у закладах професійної (професійно-технічної освіти) за умови, якщо впродовж трьох місяців після закінчення навчання особа працевлаштувалася за набутою (пільговою) професією. 
Вік заявника - 42 роки 9 місяців. 
Страховий стаж заявника становить 24 роки 6 місяців 5 днів, з урахуванням кратності 42 роки 6 місяців 5 днів. 
Пільговий стаж на підземних роботах, передбачених постановою №202(25) становить – 18 років 11 місяців 13 днів. 
Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди. 
Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області прийнято рішення № 046350021243 від 28.11.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону, за відсутності необхідного пільгового стажу на підземних роботах 25 років.
Позивач не погоджується із зазначеним рішенням, тому звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з абзацом першим частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. 
Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Таким чином, згідно з абзацом першим частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію мають такі категорії осіб:
- працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років; а працівники
- провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 був затверджений Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Право на пенсію незалежно від віку, відповідно до вказаної постанови, мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю). Термін такої роботи має складати не менше 25 років
Таким чином, для отримання права на пенсію за частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач повинен мати 25 років стажу за професіями, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994.
Або 20 років стажу роботи за такими провідними професіями, як робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень).
Позивач просить суд зобов`язати пенсійний орган зарахувати до його пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Павлоградському технікумі Національного гірничого університету з 01.09.1998 по 30.06.2002 та Національному гірничому університеті з 01.09.2002 по 30.06.2006 та з 14.08.2006 по 30.06.2007.
Суд вирішуючи питання зарахування до трудового стажу періоду навчання виходить з того, що статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.
12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).
Згідно з пунктом 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Тобто, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, зокрема, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про професійно-технічну освіту», професійно-технічна освіта є складовою системи освіти України. Професійно-технічна освіта спрямована на формування у громадян професійних знань, умінь, навичок, розвиток духовності, культури, відповідного технічного, технологічного і екологічного мислення з метою створення умов для їх професійної діяльності. Професійно-технічна освіта здобувається у професійно-технічних навчальних закладах.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» заклад професійної (професійно-технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
Отже, вказаною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Посилаючись на пункт «д» статті 56 Закону №1788-XII, за яким до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі, у постанові від 04.03.2020 у справі №367/945/17 Верховний Суд дійшов висновку, що навчання в технікумі дає право на зарахування відповідного періоду до пільгового стажу.
Трудова книжка ОСОБА_1 , серія НОМЕР_1 , містить, з-поміж іншого, такі записи:
Національна академія України Павлоградський технікум
1) 01.09.1998 Зарахований на перший курс денного відділення. Н-з №118т 5.08.98.
Державне відкрите акціонерне товариство шахта «Дніпровська»
2) 28.05.2001 Прийнят на практику учнем електрослюсаря підземного з повним робочим
днем у шахті.
3) 05.06.2001 – 18.06.2001 Направлен на курси гірників підземних з ремонту гірничих виробок.
4) 27.06.2001 Переведен учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті. 
5) 31.08.2001 Звільнен по закінченню практики за ст. 36 п. 2 КЗпП України.
Державне відкрите акціонерне товариство шахта «Дніпровська»
6) 18.02.2002 Прийнят на практику учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті.
7) 16.04.2002 Переведен електрослюсарем підземним 3 р. з повним робочим днем у шахті.
8) 29.04.2002 Звільнен по закінченню практики за ст. 36 п. 2 КЗпП України.
Філія шахта «Західно-Донбаська» Відкритого акціонерного товариства Державна холдингова компанія «Павлоградвугілля» 
9) 29.06.2004 Прийнятий учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті на період виробничої практики.
10) 26.07.2004 Звільнений за ст. 36 п. 2 КЗпПУ, закінчення виробничої практики.
Філія шахта «Західно-Донбаська» Відкритого акціонерного товариства Державна холдингова компанія «Павлоградвугілля» 
11) 26.07.2004 Прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем на шахті, на літні канікули. 
12) 26.08.2004 Звільнений за ст. 36 п. 2 КЗППУ, закінчення літніх канікул.
Філія шахта «Західно-Донбаська» Відкритого акціонерного товариства Державна холдингова компанія «Павлоградвугілля» 
13) 30.06.2005 Прийнятий учнем прохідника з повним робочим днем у шахті на виробничу практику. 
14) 25.07.2005 Переведений тимчасово гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті. 
15) 17.08.2005 Звільнений за ст. 36 п. 2 КЗППУ, закінчення тимчасової роботи.
Виробничий структурний підрозділ «Шахта «Дніпровська» ВАТ «Павлоградвугілля»
16) 25.07.2006 Прийнятий підземним гірничим майстром з повним робочим днем у шахті.
17) 30.09.2006 Звільнено у зв`язку із закінченням виробничої практики ст. 36 п. 2 КЗпП України. 
Національний гірничий університет м. Дніпропетровськ 
18) 19.06.2006 Прийнятий на роботу електриком 3 розряду гуртожитку №2.
19) 27.06.2006 Звільнений з роботи за власним бажанням відповідно ст. 38 КЗпП України.
Виробничий структурний підрозділ «Шахта «Дніпровська» ВАТ «Павлоградвугілля»
20) 24.07.2007 Прийнято гірничим майстром підземним з повним робочим днем у шахті. 
21) 01.01.2013 Переведено майстром гірничим дільниці шахтного транспорту з повним робочим днем у шахті КСП «Шахтоуправління «Дніпровське» ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля».
Відповідно до диплому Павлоградського технікуму Національного гірничого університету серії НР №17548128, копії якого надано до матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01.09.1998 по 27.06.2002 навчався в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України за спеціальністю «Експлуатація і ремонт гірничого електромеханічного обладнання і автоматичних пристроїв» та здобув кваліфікацію гірничий технік - електромеханік.
Поряд із цим, із наданого до матеріалів справи розрахунку стажу позивача (Форма РС-право) вбачається, що органами пенсійного фонду до пільгового стажу позивача зараховано періоди проходження ним практики з 28.05.2001 по 31.08.2001, з 18.02.2002 по 15.04.2002 та з 16.04.2002 по 29.04.2002.
Проте із записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 видно, що після закінчення технікуму позивач не був працевлаштований протягом 3 місяців за набутою професією.
Отже, враховуючи положення Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», а також те, що позивач не працевлаштувався на роботу за набутою професією протягом трьох місяців суд дійшов висновку, що не підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період навчання позивача у Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.1998 по 27.05.2001, з 01.09.2001 по 17.02.2002, з 30.04.2002 по 27.06.2002 (за виключенням вже зарахованих відповідачем періодів проходження виробничої практики).
Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача періоду навчання в Національному гірничому університеті з 01.09.2002 по 30.06.2006 та з 14.08.2006 по 30.06.2007, суд зазначає таке.
Суд установив, що відповідно до диплома НОМЕР_2 від 30.06.2026 ОСОБА_1 у період з 01.09.2002 по 30.06.2006 навчався в Національному гірничому університеті, отримав базову вищу освіту за напрямом підготовки «Гірництво» та здобув кваліфікацію бакалавра, молодшого гірничого інженера.
Відповідно до диплома НОМЕР_3 від 30.06.2007 ОСОБА_1 з 14.08.2006 по 30.06.2007 навчався в Національному гірничому університеті, отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Розробка родовищ корисних копалин» та здобув кваліфікацію гірничого інженера.
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про освіту» професійна освіта забезпечує здобуття громадянами робітничої професії відповідно до їх покликань, інтересів, здібностей, підвищення їх виробничої кваліфікації, перепідготовку.
Згідно зі ст. 32 Закону України «Про освіту» (редакція, яка діяла в період навчання позивача) професійними навчально-виховними закладами є: професійно-технічне училище; професійні училища різних рівнів. Випускникам професійно-технічного училища та інших професійних училищ різних рівнів присвоюється робітнича професія певної кваліфікації відповідно до набутої освіти, кваліфікаційних умінь і навичок.
Отже, професійно-технічна освіта мала на меті підготовку кваліфікованих робітників.
Разом з цим, ст. 34 Закону України «Про освіту» (редакція, яка діяла в період навчання позивача) визначено, що вищими навчальними закладами є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.
Випускникам вищих навчальних закладів присвоюється кваліфікація спеціаліста з вищою освітою певного професійного спрямування або спеціальності, яка відповідно до обсягу державної освіти визначається такими рівнями: молодший спеціаліст - забезпечують технікуми, училища, інші навчальні заклади еквівалентного рівня; бакалавр - забезпечують коледжі, інститути, консерваторії, інші навчальні заклади еквівалентного рівня; спеціаліст - забезпечують інститути, інші навчальні заклади еквівалентного рівня; магістр - забезпечують інститути, академії, університети, інші навчальні заклади, що мають відповідний сертифікат (ст.36 Закону України «Про освіту»).
Отже, оскільки позивач у період з 01.09.2002 по 30.06.2006 та з 14.08.2006 по 30.06.2007 навчався у вищому навчальному закладі, а можливість зарахування періоду навчання до стажу роботи, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», органи пенсійного фонду правомірно не зарахували до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону №1058, період навчання у Національному гірничому університеті.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 676/5212/17.
Відповідно до частин 1, 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Водночас, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.
Натомість у цьому випадку позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами доводи на обґрунтування підстав для зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів навчання та наявності умов для призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд зазначає, що позовні вимоги у цій справі є такими, що задоволенню не підлягають.
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385).

Суддя Н.В. Кучугурна