Справа №592/5586/26 	
Номер провадження 22-ц/816/2466/26 	
Категорія - 36 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Черних О.М. (суддя-доповідач), суддів: Криворотенка В.І., Худика А.М.,
розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного підприємства «НАШ ДІМ», в інтересах якого звернулась ОСОБА_1 , на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 червня 2026 року, ухваленого під головуванням судді Катрич О.М., у цивільній справі № 592/5586/26 за позовом Приватного підприємства «НАШ ДІМ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги з управління багатоквартирним будинкам,
УСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст вимог позову
У квітні 2026 року представник Приватного підприємства «НАШ ДІМ» звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.10.2024 по 28.02.2026 у розмірі 5443,45 грн та витрат по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу.
Позовна заява вмотивована тим, що з 01.09.2020 по 28.02.2026 Позивач надає послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 на підставі укладеного договору № 01/09 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.09.2020. Позивачем здійснювалось нарахування за житлово-комунальні послуги відповідно до вимог законодавства України. 
Оскільки відповідачка не сплачувала за послуги з управління багатоквартирного будинку, за її рахунком утворилась заборгованість, по оплаті за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.10.2024 по 28.02.2026 у розмірі 5443,45 грн., які позивач просив стягнути з відповідача разом з витратами по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. Крім того, просила суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Рішенням Ковпаківського районного суду Сумської області від 01 червня 2026 року у складі судді Катрич О.М. було задоволено позовні вимоги Приватного підприємства «НАШ ДІМ» та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного підприємства «НАШ ДІМ» заборгованість по оплаті за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.10.2024 по 28.02.2026 у розмірі 5443,45 грн, та судові витрати.
Суд першої інстанції виходив із того, що позивачем ПП «НАШ ДІМ» доведено факт надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , в якому проживає відповідачка та доведено правомірність нарахованих сум відповідно до укладеного договору № 01/09 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.09.2020.
Судом першої інстанції також вирішено питання щодо правничої допомоги та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПП «НАШ ДІМ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 гривень
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Скаржник вважає, що рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.06.2026, в частині суми стягнення за правничу допомогу не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, суд неналежним чином дослідив докази порушуючи норми процесуального права. Просить оскаржуване рішення у справі № 592/5586/26, в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ПП «НАШ ДІМ» витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 гривень.
Вказала, що суд першої інстанції, зменшуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу з 4000 грн до 1500 грн, фактично вийшов за межі наданих йому процесуальних повноважень та порушив принципи диспозитивності й змагальності цивільного процесу. Зокрема, зазначила, що матеріалами справи підтверджено реальність та оплатність понесених відповідачем витрат, їх розмір визначений договором, деталізований за видами правничої допомоги та підтверджений належними доказами. При цьому інша сторона не подала належного клопотання про зменшення витрат із обґрунтуванням їх неспівмірності, як того прямо вимагає частина п`ята статті 137 ЦПК України, правові висновки Великої Палати Верховного Суду та судову практику з приводу суми стягнення витрат на правничу допомогу в аналогічних справах. 
З огляду на викладене, вважає рішення суду в частині зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення на користь позивача суми понесених та належно підтверджених витрат. 
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 червня 2026 року справу передано судді-доповідачеві – Черних О.М.
Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 19 червня 2026 року відкрито апеляційне провадження в указаній справі.
Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 19 червня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходив
Позиція апеляційного суду 
Оскільки рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 червня 2026 року оскаржується лише в частині суми витрат на правничу допомогу, тому в іншій його частині у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України та роз`яснень п.15 Постанови Пленуму ВСУ №12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» колегією суддів рішення не перевіряється.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини справи
З матеріалів справи, вбачається, що 01.09.2020 між ПП «НАШ ДІМ» та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «вул. Ковпака, 63 «Калина» за адресою: АДРЕСА_1 було укладено договір 01/09 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, згідно з яким управитель зобов`язується надавати Об`єднанню співвласників, послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а Об`єднання співвласників та споживачі, які не є власниками будинку, зобов`язуються оплачувати Управителю Послугу з управління згідно з вимогами законодавства України та умовами цього договору (а.с.10-12).
01.09.2021 між Приватним підприємством «НАШ ДІМ» та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «вул. Ковпака, 63 «Калина» було укладено додаткову угоду №2 до договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №01/09 від 01.09.2020, за умовами якого, п.10 розділу ІІІ «Ціна та порядок оплати послуги з управління» Договору викладено у новій редакції наступного змісту: «Ціна послуги з управління становить 7,118 на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового та нежитлового приміщення та включає: «витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6,068 грн, відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься у додатку 5 до цього договору; винагороду управителю в розмірі 1,05 грн. на місяць» (а.с.13).
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою наданою Управлінням «ЦНАП у м. Суми» СМР №14.03-08/364795 від 09.04.2026 (а.с.23).
З інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» від 19.03.2026, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15).
Згідно з обігової відомості за період з 01.09.2020 по 28.02.2026 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається наявна заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 5443,45 грн. (а.с. 7-8).
На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу сторона позивача надала Договір №18.03-1 про надання правничої допомоги від 18.03.2026 укладеного між ПП «НАШ ДІМ» та адвокатом Яременко Т.О. (а.с.19); Акт приймання – передачі наданих послуг за договором №18.03-1 про надання правничої допомоги від 18.03.2026 (а.с.9); платіжну інструкцію №3686 від 01.04.2026 (а.с.16); рахунок – фактури №8 від 29.03.2026 (а.с.17).
Мотиви з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Наведеним вимогам рішення суду відповідає в повному обсязі.
Зменшуючи суму витрат на правничу допомогу суд першої інстанції виходив з критеріїв обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також принципу розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи. Враховуючи критерій розумності розміру виходячи з конкретних умов справи, суд першої інстанції вважав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повинен становити 1500,00 гривень.
Колегія суддів в повній мірі погоджується з даними висновками.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно частин першої, другої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження №11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).
У постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.».
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження №61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Судом першої інстанції було вірно враховано вказану правову позицію та застосовано зменшення суми витрат на правничу допомогу. 
Матеріали справи свідчать про те, що ухвалою суду першої інстанції від 13 квітня 2026 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Справа призначена на 01.06.2026 року та розглянута в одне засідання.
Стосовно посилання скаржника на ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 25.03.2026 у справа №372/6826/24, колегія суддів зазначає, що в даній позиції Верховного Суду, окрім визначення стосовно неможливості зменшення витрат на правничу допомогу без клопотання іншої сторони, зазначено, що з іншого боку, суд, з врахуванням обставин справи за клопотанням сторони або з власної ініціативи, може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу. 
П. 26 та 27 даної ухвали: «26. Водночас у пунктах 1, 3, 4 частини третьої, частинах четвертій, дев`ятій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу та не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
27. Такими критеріями є: 
1) пов`язаність цих витрат з розглядом справи;
2) поведінка сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
3) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадія розгляду справи, на якій такі дії вчинялися; 4) сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку; 5) сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку; 6) зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони.»
Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат:
1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Отже, судові засідання у справі за участю сторін не проводились. Стороною позивача та відповідача були надані письмові пояснення та розгляд справи відбувся без участі сторін. Тобто, обсяг наданої представником позивача правничої допомоги фактично обмежується складанням позовної заяви.
Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, колегія суддів враховує, що адвокат - це кваліфікований юрист з повною вищою юридичною освітою, тому надані адвокатом Яременко Т.О. своєму клієнту такі послуги, як: надання правових консультації та роз`яснень, вивчення/аналіз документів Клієнта та їх правовий аналіз; підготовка оформлення та подання до суду однієї позовної заяви про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Інші необхідні дії для належного надання правової допомоги у зазначеній справі, не є тими послугами, які є загальними послугами. Крім того, колегія суддів бере до уваги, що житлово-комунальні послуги це одне направлення в праві яке має сталу практику і не потребує вивченню великого об`єму інформації, при розгляді даної справи адвокатом було складено позовну заяву та направлено заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Будь яких інших дій адвокатом не вчинялось, не було зроблено адвокатських запитів та не заявлено клопотань.
З урахуванням наведеного, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених ПП «НАШ ДІМ» на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги від 18 березня 2026 року, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, колегія суддів дійшла висновку про те, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у сумі 4000,00 грн є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.
Дана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду висвітленими в постанові №534/1420 від 28.09.2022.
Посилання скаржника на практику Верховного Суду в постановах 755/9215/15-ц від 19.02.2020, №826/2689/15 від 09.04.2019, №922/445/19 від 03.10.2019 №910/4881/18 від 18.12.2018 є загальними нормами в яких не заперечується право суду, за наявності підстав, самостійно зменшувати розмір судових витрат на правничу допомогу враховуючи обставини конкретної справи.
Твердження скаржника з приводу сталої практики інших судів щодо суми стягнутих витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів не бере до уваги, оскільки кожна конкретна справа має розглядатися виключно за матеріалами справи та обставинами справи відповідно до норм законодавства. 
Колегія суддів, вивчивши матеріали, враховуючи складність справи, необхідність надання адвокатом позивачки послуг під час розгляду справи в суді першої інстанції та їх характер, врахувавши практику Верховного Суду, вважає, що з урахуванням обсягу та складності наданих представником позивача Яременко Т.О. послуг з правничої допомоги протягом розгляду справи судом першої інстанції, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, з урахуванням суми позову, вважає, що судові витрати за надання правничої допомоги під час розгляду справи у суді першої інстанції у розмірі 1500,00 грн будуть справедливими і не створять надмірний тягар для іншої сторони.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу Яременко Тетяни Олександрівни, яка діє в інтересах Приватного підприємства «НАШ ДІМ» залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 червня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О.М. Черних	

Судді: В.І. Криворотенко 

А.М. Худик