Р І Ш Е Н Н Я	№ 127/15541/26	

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2026 р.         м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючої судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання – Кравчук Ю.Ю.,

заявника ОСОБА_1 та її представника – адвоката Гунька О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з даною заявою, в якій просить встановити факт її проживання з чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та її перебування на утриманні її чоловіка до дня його смерті– ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Заява мотивована тим, що заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . За життя чоловіка вони були зареєстровані за різними адресами, але фактично проживали разом і вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . 
За життя чоловіка його пенсія складала основну частину доходу сім`ї і була основним джерелом існування заявниці, тобто вона перебувала на його утриманні. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Встановлення вказаних фактів необхідне заявниці для переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, що і стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відкрито провадження у справі. (а.с. 23)
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подав письмові пояснення, в яких зазначив, що в перерахунку пенсії заявника було відмовлено, оскільки вона не надала доказів її реєстрації за однією адресою з годувальником та перебування її на утриманні померлого годувальника. (а.с.23)
Заявник ОСОБА_1 та її представника – адвоката Гунько О.А. в судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити вимоги заяви, з підстав, викладених у ній.
Представники заінтересованих осіб - заінтересовані особи – Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, проте подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. (а.с.59, 62)
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надала наступні показання. Повідомила, що у будинку по  АДРЕСА_2 вона проживає десять років. І може підтвердити факт, що заявниця з чоловіком ОСОБА_2 проживали за адресою: АДРЕСА_1 , усі десять років до дня смерті ОСОБА_2 . Крім того, що вони є сусідами, вони ще й перебувають у дружніх стосунках. Вона часто бувала в гостях у заявниці і знає, що за життя ОСОБА_2 завжди купував продукти і все необхідне для дому, і покривав усі витрати дружини, оскільки вона не працювала і мала мізерну пенсію.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні надала такі показання. Повідомила, що більше десяти років проживає за адресою:  АДРЕСА_2 , і являється сусудкою заявниці та її померлого чоловіка  ОСОБА_2  (по тамбуру). Так як вони близькі сусіди і друзі, вона майже кожний день бувала у них в гостях, знала їх побут. Свідок підтверджує факти проживання  ОСОБА_1 з її чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , більше десяти років і на день смерті, та те, що заявниця перебувала на утриманні померлого чоловіка, оскільки у нього був набагато більший дохід.
В суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 18.12.1983 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 18.12.1983. (а.с.7)
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 10.12.2025 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.8)
Згідно з інформаційною довідкою з реєстру Вінницької міської територіальної громади про зняття з реєстрації місця проживання №38478 від 10.12.2025, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.9)
Відповідно до відповіді УДМС України у Вінницькій області від 22.05.2026, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с.22 на звороті)
Згідно з копією акту про фактичне проживання осіб від 03.03.2026, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 на дату смерті ОСОБА_2 – ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.14)
ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 3 групи, трудове каліцтво, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 . (а.с.10)
Розмір пенсії ОСОБА_1 з червня 2025 року по грудень 2025 року становив 3 323 грн. щомісячно. (а.с.33)
Розмір пенсії ОСОБА_2 становив –з берзня 2025 року по листопад 2025 року – 9 212,11 грн. щомісяця. (а.с.32)
Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області №905090155246 від 03.02.2026 відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю доказів її проживання зі ОСОБА_2 та перебуванні на його утриманні. (а.с.12-13)
Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з п. 5 ч. 2ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з ст.76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини першої, пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ст.315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема суди розглядають справи про встановлення факту проживання та перебування фізичної особи на утриманні.
Суд звертає увагу, що право на вибір місця проживання закріплено уст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Частиною 1ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.
Таким чином, реєстрація місця проживання заявниці і її чоловіка за різними адресами не свідчить про те, що вони, перебуваючи у шлюбі, не проживали однією сім`єю.
З огляду на надані пояснення свідків, досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
У статті 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено поняття членів сім`ї, які вважаються утриманцями.
Члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Як роз`яснено в пункті 8постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.
Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала їй утримання.
Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, заявниця посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з чоловіком, проживала з ним спільно і пенсія її чоловіка була основним джерелом для її існування адже вона значно (утричі) більша від її пенсії.
У постанові від 18 січня 2024 року в справі №560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що до юрисдикції цивільних судів справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам право подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Аналогічні висновки зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постановах від 05 червня 2024 року в справі № 557/1535/23(провадження № 61-1723св24), від 24 квітня 2024 року в справі № 694/2318/23 (провадження № 61-2911св24), від 08 травня 2024 року в справі №214/4921/23 (провадження № 61-15863св23) та інших.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
У статті 36 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
За вимогами цієї статті пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, визначено, які документи надаються до заяви про призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника такі документи.
До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надається, зокрема, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.
Тобто у будь-якому випадку переживший з подружжя, який виявив бажання отримувати пенсію у зв`язку з втратою годувальника зобов`язаний подати документи на підтвердження перебування його на утриманні померлого годувальника.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була неодноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року №592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17.
Чинне законодавство не містить обов`язкового позасудового порядку підтвердження вказаного юридичного факту.
З метою переведення на пенсію по втраті годувальника, заявниця звернулась до уповноваженого органу з відповідною заявою, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області області про відмову в перерахунку пенсії №9905090155246 від 03.02.2026 їй відмовлено в перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю документа про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою.
У пункті 2.11 зазначеного Порядку закріплено, що у разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
Оскільки заявниця не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт її перебування на утриманні померлого годувальника, вона звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту.
Факт того, що заявниця ОСОБА_1 постійно проживала разом з їїчоловіком ОСОБА_2 на момент його смерті, підтверджується зібраними та дослідженими в справі доказами та показаннями свідків.
Допомога, яка надавалась ОСОБА_2 своїй дружині ОСОБА_1 була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування. Як вбачається з наданих заявницею документів, розмір її пенсії є значно меншим (втричі) ніж розмір пенсії, яку отримував її померлий чоловік ОСОБА_2 . Отже, судом встановлено, що допомога яка надавалася заявниці чоловіком була постійним і основним джерелом її засобів до існування.
Встановлення факту проживання заявниці спільно з чоловіком ОСОБА_2 та перебування на його утриманні, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , має для заявниці юридичне значення і потрібно для переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення є обгрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 7ст.294ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст. ст. 263, 265, 293 - 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення фактів, що мають юридичне значення – задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 спільно з чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 до дня його смерті– ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Учасники справи:
заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;
заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області області, код ЄДРПОУ 21318350, місцезнаходження юридичної особи: м. Хмельницький, вул. Г.Чекірди, 10;
заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, код ЄДРПОУ 13322403, місцезнаходження юридичної особи: м. Вінниця, вул. Зодчих, 22.
Повний текст судового рішення складено 13.07.2026.

Суддя