Справа 688/586/26 
№ 2/688/849/26 

Рішення 
Іменем України

09 липня 2026 року          м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: 
головуючого – судді Березюка О.Г.,
з участю секретаря судового засідання Антонюк І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
17 лютого 2026 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду в системі «Електронний суд» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту від 02 липня 2026 року, і заяву від 02 липня 2024 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1) тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000,00 грн; 2) тип кредитної карти: картка «Універсальна»; 3) строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; 4) процентна ставка, відсотків річних: 42,0%; 5) кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; 6) розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; 7) проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00%. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ОСОБА_1 було відкрито рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та видано кредитну картку. Після отримання кредитної картки відповідач здійснив її активацію, користувався нею та отримував кредитні кошти з власної ініціативи.
Банк виконав зобов`язання за договором, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором в межах кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором, однак не повернув своєчасно банку грошові кошти, у зв`язку з чим станом на 14 січня 2026 року утворилася заборгованість в сумі 50669,42 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 49905,70 грн та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 3763,72 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь, а також судовий збір, сплачений при подачі позову до суду.
27 травня 2026 року від представника позивача Савіхіної А.М. через систему «Електронний суд» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Договором №б/н від 02 липня 2024 року в розмірі 37920,25 грн, з яких 34156,53 грн – заборгованість за тілом кредиту; 3763,72 грн – заборгованість за простроченими відсотками, а також понесені позивачем судові витрати. 
Представник позивача Побережна О.Г. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, визнав уточнені позовні вимоги.
2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2026 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 16 березня 2026 року, яке було відкладено на 27 квітня 2026 року за клопотанням відповідача. 
27 квітня 2026 року розгляд справи було відкладено на 25 травня 2026 року через неявку відповідача.
25 травня 2026 року надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 08 червня 2026 року, який в подальшому було відкладено на 22 червня 2026 року через неявку відповідача.
22 червня 2026 року надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 02 липня 2026 року.
02 липня 2026 року сторони в судове засідання не з`явилися. Суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст.244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
3. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження
Між сторонами виникли правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Судом встановлено, що 02 липня 2024 року ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 02 липня 2024 року відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000,00 грн (п.9.2. Договору). Тип крединої карти: Картка «Універсальна». Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.9.2. Договору). Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.9.3 Договору). Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.9.4. Договору). Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.9.4. Договору). Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.9.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).
Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті.
На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент – кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії до 03/28, тип Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку.
Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме випустив платіжну картку та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Позивач зазначає, що на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк», що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом.
АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення тіла кредиту та процентів тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак, останній не виконував зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
На підтвердження вказаних обставин АТ КБ «ПриватБанк» надало суду: заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 02 липня 2024 року, паспорт споживчого кредиту від 02 липня 2024 року, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості за договором б/н від 02 липня 2024 року станом на 14 січня 2026 року, виписку за договором №б/н за період з 02 липня 2024 року по 15 січня 2026 року; довідку про видані картки від 15 січня 2026 року; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 від 15 січня 2026 року.
Докази у справі достовірно вказують на те, що АТ КБ «ПриватБанк» відкрило на ім`я відповідача ОСОБА_1 картковий рахунок, видало кредитну картку, на яку в подальшому перераховані кредитні кошти.
Відповідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 15 січня 2026 року ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 02 липня 2024 року отримав кредитну картку № НОМЕР_1 строком дії до 03/28, тип карти «Універсальна».
Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1 № НОМЕР_1 відбувалась зміна кредитного ліміту, а саме: 02 липня 2024 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 0,00 грн; 02 липня 2024 року зменшено кредитний ліміт 0,00 грн, 02 липня 2024 року збільшено кредитний ліміт до 10000 грн; 09 вересня 2024 року збільшено кредитний ліміт до 23000 грн; 12 грудня 2024 року збільшено кредитний ліміт до 45000 грн, 10 січня 2025 року збільшено кредитний ліміт до 50000 грн, 14 січня 2025 року збільшено кредитний ліміт до 56000 грн, 17 липня 2025 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн.
З виписки за договором №б/н за період з 02 липня 2024 року по 15 січня 2026 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримував кредитні кошти та користувався ними, частково вносив платежі на погашення заборгованості.
Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості за договором №б/н від 02 липня 2024 року станом на 14 січня 2026 року у відповідача ОСОБА_1 існує заборгованість в сумі 50669,42 грн, з яких: 46905,70 грн – заборгованість за тілом кредита, 3763,72 грн – заборгованість за простроченими відсотками.
Відповідно до поданої представником АТ КБ «ПриватБанк» заяви про зменшення розміру позовних вимог, заборгованість ОСОБА_1 за Договором №б/н від 02 липня 2024 року становить 37920,25 грн, з яких 34156,53 грн – заборгованість за тілом кредиту; 3763,72 грн – заборгованість за простроченими відсотками.
4. Застосовані норми права
Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно доч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зіст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
5. Мотиви та висновки суду
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне.
З наданих та досліджених судом доказів вбачається, що 02 липня 2024 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг б/н шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та паспорту споживчого кредиту.
Окрім цього, судом також встановлено, що у заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 02 липня 2024 року сторонами узгоджено вид кредиту, бажаний кредитний ліміт, розмір процентів за користування кредитними коштами, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у вищезазначених документах.
Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).
Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК Українизакріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки ОСОБА_1 не виконав зобов`язання по поверненню кредиту, порушив умови договору, утворилась заборгованість в розмірі 37920,25 грн, з яких 34156,53 грн – заборгованість за тілом кредиту; 3763,72 грн – заборгованість за простроченими відсотками.
При цьому суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався і доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем суду не подано.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 37920,25 грн.
6. Судові витрати
Відповідно дост. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №ZZ426B2H0R від 26 січня 2026 року.
А тому, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
На підставі ст.ст. 207, 509, 526, 530, 610, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Договором №б/н від 02 липня 2024 року в розмірі 37920 (тридцять сім тисяч дев`ятсот двадцять) гривень 25 копійок, з яких 34156,53 грн – заборгованість за тілом кредиту; 3763,72 грн – заборгованість за простроченими відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи:
позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001, ЄДРПОУ 14360570);
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , УНЗР №19800115-00197, РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя