Справа180/1373/26
1-кп/180/147/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 серпня 2026 р. 

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 42026042100000048 від 08.06.2026 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-технічною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час загальної мобілізації, який на час скоєння кримінального правопорушення перебував на посаді стрільця-снайпера 2 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат» ВОС-100672, раніше судимого:
24.07.2025 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 19.0.2025 року, від покарання не звільнений.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 
потерпілої ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_3 
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 мешкав в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу ОСОБА_6 , який користувався вказаним будинком. 29.05.2026 року приблизно о 12 годині 25 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 знаходився в спальній кімнаті вказаного будинку, в якій мешкала ОСОБА_5 , та на столі помітив мобільний телефон «Infinix» моделі Smart 20 Х6840В синього кольору належний останній, де в нього одразу виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 29.05.2026 року приблизно о 12 годині 25 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, зі столу викрав мобільний телефон «Infinix» моделі Smart 20 Х6840В синього кольору належний ОСОБА_5 , ринкова вартість якого складає 4401,60 грн, та тримаючи його при собі залишив приміщення вказаного будинку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі, обставини вчинення злочину не оспорює. Показав, що крадіжку вчинив наприкінці травня, бо необхідні були кошти, телефон здав до ломбарду, кошти витратив на власні потреби. У вчиненому розкаюється. Просить суворо не карати, від відбуття покарання за переднім вироком його не звільнено.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що проживають з обвинуваченим в одному будинку, який належить її племіннику, ОСОБА_7 викрав належний їй телефон, просить суворо не карати та направити його на лікування. Проти розгляду провадження в порядку ст.349 КПК України не заперечує.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, просив суд не досліджувати докази, зібрані по справі під час досудового розслідування справи і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку. 
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченому за ч. 4 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання.
ОСОБА_3 скоїв тяжкий злочин, раніше судимий, інкримінований злочин вчинив в період іспитового строку, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, неодружений, військовослужбовець, самовільно залишив військову частину, характеризується за місцем служби негативно. 
До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття. До обставин, які обтяжують покарання, суд відносить рецидив злочинів.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Остаточне покарання слід призначити відповідно до приписів ст. ст. 71, 72 КК України та до призначеного покарання у виді позбавлення волі підлягає частковому приєднанню невідбуте покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2025 року.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі ст.126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, які були витрачені на проведення експертизи. 
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним та призначити йому покарання за ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням вимог ч. 1 ст.72 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2025 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 400 грн. на проведення судової експертизи № 969/26 від 13.06.2026 року.
Речові докази – мобільний телефон «Infinix» моделі Smart 20 Х6840В синього кольору, який передано на зберігання до камери схову ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 2658 – повернути потерпілій ОСОБА_5 . 
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано не було, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому, направляється прокурору, потерпілій. 

Суддя: ОСОБА_1