справа № 166/644/26
провадження № 2/166/488/26
категорія: 31

РІШЕННЯ
іменем України
16 липня 2026 року         с-ще Ратне
Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Свистун О.М.,
з участю секретаря Заєць Н.П.,
представника позивача Козловської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом комунального підприємства "Забсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди,
установив:
Комунальне підприємство " Забсервіс" (далі - КП «Забсервіс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди торговельного місця в сумі в розмірі 8712 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 лютого 2020 року між сторонами було укладено договір оренди торговельного місця № 143 (далі Договір). За умовами Договору ОСОБА_1 отримала в тимчасове оплатне користування торговельне місце № 143 на ринкових торгових рядах, які знаходяться у АДРЕСА_1 , що підтверджується актом прийому-передачі торговельного місця в оренду. 
За умовами п.1.2 Договору ОСОБА_1 отримала в тимчасове платне користування торговельне місце №143 площею 6 кв.м.. Вартість оренди на місяць згідно з п.2.1 Договору складає 144 грн.
Відповідно до п.7.1 Договір діяв до 01 лютого 2022 року. Пунктом 7.3 Договору передбачено, якщо жодна із сторін протягом одного місяця до закінчення терміну його дії не заявить про намір його розірвати, він вважається автоматично пролонгованим (продовженим) на наступний термін на тих самих умовах. 
Жодна із сторін не повідомляла одна одну про припинення Договору, відповідачка продовжувала вести господарську діяльність, підписувати будь-які додаткові угоди до Договору відмовилася. ОСОБА_1 не передавала торговельного місця за актом прийому-передачі, як цього вимагає п.5.2 Договору. Із часу укладення Договору і дотепер на орендованому торговельному місці знаходиться металевий контейнер, який належить відповідачці. ОСОБА_1 усупереч п.2.2 Договору не вносить орендну плату, допустивши забогованість в розмірі 8712 грн.
Відповідачка 13 березня 2017 року припинила діяльність підприємця, а тому з цим позовом позивач звернувся до Ратнівського районного суду Волинської області в порядку цивліьного судочинства.
Просить стягнути з відповідачки заборгованість із орендної плати в розмірі 8712 грн та судові витрати.
Ухвалою суду від 22.04.26 відкрито провадження у справі. 
Представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, указаних у заяві. 
Відповідачка ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, оскільки судові повістки були скеровані їй за зареєстрованим місцем проживання. Суд відклав судовий розгляд за клопотання відповідачки у зв`язку із перебуванням останньої за межами України, про причини неявки в наступні засідання ОСОБА_1 не повідомляла. 
Відповідач відзив на позовну заяву не подала, про застосування строку позовної давності не клопотала.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Суд установив, що сторони у справі уклали 01 лютого 2020 року договір № 143 оренди торговельного місця, відповідно до якого позивач надав, а орендар - відповідач прийняв у строкове, платне користування торговельне місце № 143 площею 6 кв.м. на території ринку (ринкових торгових рядів) на АДРЕСА_1 для здійснення продажу промислових товарів (п.1.1 Договору).
Розмір орендної плати за користування торговельним місцем становить 24 грн за 1 кв.м. на місяць, тобто 144 грн на місяць (п.2.1 Договору). Орендна плата сплачується орендарем щомісячно не пізніше 20-го числа поточного місяця, у готівковій формі в касу орендодавця або через установу банку на розрахунковий рахунок орендодавця (п.2.2 Договору)
Строк дії договору в частині зобов`язань відповідача щодо сплати орендної плати згідно з п.2.2. Договору - до повного виконання зобов`язань (п.7.2.Договору).
Відповідно до акту прийому-передачі торговельного місця № 143 в оренду від 01.02.2020 позивач передав відповідачу фізичній особі-підприємцю торговельне місце, тобто виконав умови Договору.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізмчних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 18.05.2021 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 за її рішенням 13 березня 2017 року припинила підприємницьку діяльність.
Таким чином, відповідачка на час укладення Договору і натепер є фізичною особою, яка користується торговельним місцем відповідно до Договору, що підтверджено долученими листами-претезіями позивача про сплату заборгованості.
Відтак позивач виконав зобов`язання за Договором, а відповідачка допустила заборгованість зі сплати орендної плати, що стверджено розрахунком заборгованості за Договором, яка становить 8712 гривень. Розмір заборгованості відповідачка не спростувала.
Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зобов`язання виникають, зокрема, з договору.
Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
У ст. 785 ЦК України зазначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
За умовами п. 7.1 Договору Договір набирає чинності із 01 лютого 2020 року і діє до 01 лютого 2022 року. За правилами п.7.2 Договору умови даного Договору зберігають силу протягом всього терміну дії цього Договору, в тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством встановлені правила, що погіршують становище орендаря, а в частині орендаря щодо сплати орендної плати згідно із п. 2.2 Договору – до повного виконання зобов`язання.
Якщо жодна із сторін протягом одного місяця до закінчення терміну дії цього Договору не заявить про намір його розірвати, цей Договір вважається пролонгованим (продовженим) на наступний термін на тих самих умовах, шляхом укладення додаткової угоди. 
Суд установив, що додаткову угоду сторони не укладали, але відповідачка продовжує користуватися майном після 01 лютого 2022 року. Відтак відносини сторін регулюються спеціальною нормою закону — статтею 764 ЦК України. Так, відповідно до ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Відтак, за умов, коли відповідачка дотепер продовжує користуватися торговельним місцем, жодна із сторін не заявила про припинення Договору, Договір автоматично поновився почергово на кожні два роки, востаннє - до 01 лютого 2028 року.
За таких обставин обов`язок відповідачки зі сплати орендної плати не припинився.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивач довів належними і допустимими доказами факт невиконання відповідачкою свого зобов`язання за Договором в частині слати оредної платьи. Відтак наявні всі підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Суд, задовольняючи позовні вимоги, стягує із відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3328 гривень.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 12, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд 
ухвалив:
Позов комунального підприємства "Забсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь комунального підприємства "Забсервіс" заборгованість з орендної плати в розмірі 8712 (вісім тисяч сімсот дванадцять) гривень та 3328 (три тисячі триста двадцяіть вісім) гривень судового збору.
Сторони у справі: 
позивач: комунальне підприємство "Забсервіс", 44142, с-ще Заболоття, вул. Незалежності, 6, Ковельського району Волинської області, код ЄДРППОУ 36717095;
відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 .
Дата проголошення повного рішення 22 липня 2026 року о 16 год 30 хв.

Суддя Ратнівського
районного суду         О.М. Свистун