Справа № 683/283/26
2/683/1725/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої – судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/283/26, 2/683/1725/2026 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, 
в с т а н о в и в:

29 січня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину.
ОСОБА_1 зазначає, що з 09 січня 2025 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2025 року розірвано. У період шлюбу у них з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 , яка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. У зв`язку із цим вона подала до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області заяву про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Вказує, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, через що не має змоги працювати. Єдиним її доходом є соціальна допомога у розмірі 860 грн. в місяць. Інші доходи у неї відсутні, нерухомим майном, цінним рухомим майном вона не володіє, додаткових джерел доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги від відповідача на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. 
ОСОБА_2 за фахом є ландшафтним дизайнером, володіє спеціальними знаннями та навичками, які дозволяють йому займатись високооплачуваною діяльністю і у період з 2022 року по 2025 рік він отримував дохід від цієї діяльності у розмірі близько 35000 грн. на місяць, однак працював без оформлення трудових відносин. 
Оскільки відповідач є працездатним, не є особою з інвалідністю, не мобілізований, інших осіб на утриманні не має, проживає з батьками, тому позивачка вважає, що він може сплачувати аліменти на її утримання. Про його платоспроможність свідчить і те, що він у період з серпня по грудень 2025 року добровільно надавав їй матеріальну допомогу розмір якої становив близько 11000 грн. на місяць. 
За таких обставин ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на її утримання у розмірі 8000 грн. щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_3 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 лютого 2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2026 року позов ОСОБА_1 задоволено та ухвалено стягувати щомісячно аліменти з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 у розмірі 8000 грн., починаючи з дня звернення до суду – 29 січня 2026 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років. 
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 липня 2026 року за заявою відповідача ОСОБА_2 заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2026 року скасовано, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Позивачка ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, натомість подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Також просить позов задовольнити у повному обсязі та врахувати, що відповідач не подав до суду а ні відзиву, а ні будь-яких доказів, які б свідчили про його неспроможність надавати їй матеріальну допомогу у визначеному нею розмірі. Натомість вказує, що її матеріальне становище не змінилось, вона не працює, оскільки продовжує піклуватись про доньку, не заміжня та не претендує на перебування на будь-чиєму утриманні, як і відповідач вона має кредитну заборгованість в розмірі 3977,06 грн., тож потребує матеріальної допомоги від відповідача на своє утримання. Крім того, просить врахувати, що ОСОБА_2 продовжує ухилятись від сплати аліментів на їхню дитину і наразі його заборгованість по сплаті аліментів становить близько 23000 грн. 
Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав. 
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Марцонь В.Б., який також повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подавав. 
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 09 січня 2025 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2025 року, яке набрало законної сили 22 грудня 2025 року (справа №683/3157/25). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12 березня 2025 року. 
Згідно витягу з Реєстру Хмельницької територіальної громади №2026/001014802 від 21 січня 2026 року дитина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, із акту обстеження умов проживання, складеного 03 жовтня 2025 року комісією виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, вбачається, що малолітня ОСОБА_3 фактично проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . 
Позивачка ОСОБА_1 не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує відповідну соціальну допомогу у розмірі 860 грн. щомісяця, що підтверджується даними з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 08 січня 2026 року. 
На підставі виконавчого листа №683/275/26, виданого 26 лютого 2026 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, з 29 січня 2026 року Другим відділом державної виконавчої служби у місті Хмельницькому з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах №53735/21.17-42 від 08 червня 2026 року вбачається, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини, становить 5495,80 грн. в місяць, які розраховано державним виконавцем із середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості в розмірі 21983 грн. За період з 29.01.2026 по 31.05.2026 нараховано до сплати 22514,80 грн. аліментів, з яких відповідачем фактично сплачено лише 3040 грн. Станом на 31 травня 2026 року його заборгованість по аліментах складає 19474,80 грн. 
З серпня 2025 року відповідач добровільно перераховував на банківську картку позивачки грошові кошти у середньому близько 10000 грн. Як стверджує позивачка, ці кошти надавались на утримання доньки, однак у подальшому відповідач припинив надавати кошти через загострення конфлікту між ними. 
Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дружини ОСОБА_1 , хоча є здоровою та працездатною особою. 
Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. 
Статтею 75 СК України встановлено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Із положень статті 80 СК України слідує, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право на утримання виникає у дружини, з якою проживає дитина, що не досягла трьох років, за наявності у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу.
Аліменти на дружину присуджуються у частці від доходу другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів одному з подружжя визначається судом із урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Досліджені судом докази вказують на те, що сторони є батьками малолітньої доньки ОСОБА_3 . Водночас позивачка ОСОБА_1 проживає разом із малолітньою дочкою ОСОБА_3 , яка не досягла трирічного віку, та має право на утримання від ОСОБА_2 як батька дитини.
ОСОБА_2 не надає ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання дружини, хоча за своїм матеріальним становищем він спроможний надавати позивачці таку допомогу, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліментів на дружину.
При визначені розміру аліментів, які підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач є здоровою, працездатною особою, однак офіційно не працевлаштований, що вбачається із довідки-розрахунку заборгованості по аліментах на дитину (аліменти нараховуються із середньої заробітної плати працівника відповідної місцевості), зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 5495,80 грн. щомісяця. Також суд враховує, що у період з 10.08.2025 по 31.12.2025 відповідач щомісяця перераховував на банківську картку позивачки грошові кошти
в розмірі близько 11000 грн. щомісяця, що свідчить про його спроможність надавати матеріальну допомогу позивачці. 
Оцінивши усі надані докази в їх сукупності, врахувавши майновий стан відповідача, а також його зобов`язання по сплаті аліментів на утримання дитини в розмірі 5495,80 грн. щомісяця, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки в розмірі 3000 грн. в місяць. Враховуючи, що згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3328 грн., то визначений судом розмір аліментів буде достатнім для забезпечення базових потреб позивачки. 
Вказані аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду з даним позовом, а саме, з 29 січня 2026 року і до досягнення дитиною трирічного віку – до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
При цьому, доказів, які б свідчили про неспроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, останній суду не надав. 
Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому в силу ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. 
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в: 

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти  на дружину у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з 29 січня 2026 року і до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн. 
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Текст рішення складено 14 вересня 2026 року.

Суддя: