Справа № 487/6154/26 
Провадження № 2/487/3830/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.09.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого-судді: А.А. Лагоди
секретаря: К.Е. Мамчур
за участю відповідача: ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за спожиту теплову енергію
ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 10076,17 грн. та 3328,00 грн. судового збору. В обґрунтування позову зазначило, що ухвалою суду від 24.09.2024 у справі №487/5869/24 судовий наказ було скасовано. Також вказано, що позивач в опалювальних сезонах 2022-2026 здійснював постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_1 де на кв. АДРЕСА_2 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 власником якої є відповідач. Заходи досудового врегулювання спору були відповідачем проігноровані, що послугувало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.
Ухвалою суду від 29.07.2026, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
21.08.2026 до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач не визнає позовні вимоги та зазначає, що за період з 01.11.2022 по 01.06.2024 за вимогами позивача суд у справі №487/5869/24 ухвалою від 24.09.2024 вже скасував судовий наказ, а тому це є преюдицією. Щодо нарахувань за період опалювального сезону 2025-2026рр. то квартира відповідача обладнана індивідуальним опаленням за дозволом позивача, прохідні стояки теплоізольовані та підтверджено актом ТЕЦ. Будинки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 є будівлями типу «сталінка» в яких міжквартирні перестінки з сусідами є несучими стінами з каменю завтовшки 70см. така товщина стін виключає повністю будь-яку фізичну та технічну можливість «перетікання тепла» чи обігріву квартири за рахунок суміжних приміщень. Не існує жодного державного нормативного акта який би дозволяв розрахувати «перетік тепла» між конкретними квартирами, квартирою і підвалом. ТЕЦ не робила тепловізійну зйомку стін, підлоги чи стелі у квартирі відповідача. Без обстеження усі заяви позивача є припущеннями. Опалювальні прилади (батареї) у під`їзді №5 будинку та на сходах повністю демонтовані, підтверджується актом ЖЕК, тобто послуга з опалення МЗК фактично не надається. Згідно з технічними нормами та практикою Верховного Суду (справа №229/4116/17, №522/23115/15-ц), наявність теплоізольованих транзитних комунікацій без опалювальних приладів виключає факт тепловіддачі в приміщення. Відповідач лише є транзитером, енергію не споживає, відповідно обов`язок оплати за ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не виникає. Будинок за адресою: АДРЕСА_4 та буд. АДРЕСА_3 мають конструктивну форму літери «П», де єдиний загально будинковий лічильник на вході фіксує все тепло, яке заходить у дві будівлі. Позивач при здійснені розподілу теплової енергії за таким лічильником грубо порушив вимоги Закону України «Про комерційний облік теплової енергії» та Методики №315. Згідно відповіді УК «ЖЕД №10» від 14.08.2026 №48, вказаний прилад обліку теплової енергії є спільним для двох окремих житлових будинків, які мають різні поштові адреси. Відповідач наголошує, що це є порушенням ст.1, 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії» та Методики №315 з боку позивача, бо розподіл тепла можливий всередині одного будинку між його квартирами та підвалами, а не розподіл за одним лічильником між двома окремими будівлями з різними адресами в яких функціонує комерційний бізнес. Наданий розрахунок позивача є завідомо невірним, не містить розрахунку гігакалорій по всім категоріям споживачів. За Методикою №315 позивач зобов`язаний розрахувати обсяги споживання деяких споживачів, як обласна стоматологія, комерційні підвали та третій споживач, за нормативами і відняти гігакалорії від загальних показань єдиного будинкового лічильника до того, як розподіляти залишок тепла на житлові квартири. Також позивач проігнорував той факт, що фіксація споживання одним лічильником, крім житлових квартир, перебувають масштабні групи споживачів без вузлів обліку.
26.08.2026 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. У ній представник позивача зазначає, що за приписами ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. В силу положень ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно підпункту 13 п. 44 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). Щодо відсутності в місцях загального користування будинку АДРЕСА_1 приладів опалення та доказів постачання теплової енергії до місця загального користування позивач пояснює наступне. Відповідно до п.2 Загальних положень Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою Міністерством регіонального розвиту, будівництва та житлово–комунального господарства України від 22.11.2018 №315 (далі-Методика): загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення; місця загального користування – це загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири, приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (горища, підвали, тощо), крім допоміжних приміщень. До допоміжних приміщень багатоквартирного будинку належать приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців: колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку: і житлових, і нежитлових. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказані приміщення не підпадають під термін неопалюване приміщення. Відповідно до визначення, передбаченого Методикою, опалюване приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання та в якому забезпечується нормативна температура повітря. Відповідно до Методики загальнобудинкові потреби на опалення це потреби, в які входять: витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку. Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення - це втрати теплової енергії в трубопроводах та в обладнанні внутрішньобудинкової системи опалення поза межами опалюваних приміщень, опалюваних місць загального користування та допоміжних приміщень. Відключення відповідачем від мереж централізованого опалення здійснено відповідно до процедури, що була передбачена чинними нормами законодавства на момент відключення і не заперечується позивачем, але відключення не звільніє його як власника квартири від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньо будинкових систем опалення будівлі/будинку. Пунктом 11 розділу 4 визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/ будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення Методики визначено, що якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у МЗК та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п.38 Правил, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж(систем) централізованого опалення (теплопостачання). Отже, усі співвласники квартир у багатоквартирному будинку повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення (відокремлення) окремих квартир такого будинку від мережі централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення. Будинок за адресою АДРЕСА_1 та будинок по АДРЕСА_3 мають єдиний ввод для подачі теплоносія. Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Методикою 315 не заборонено встановлювати єдиний засіб вимірювальної техніки на два будинки з єдиною системою трубопроводів. Щодо нежитлових приміщень що знаходяться за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , позивачем укладено індивідуальні договори про послугу з постачання теплової енергії з власниками нежитлових приміщень та проводяться нарахування. Нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини не передбачено звільнення споживачів від обов`язку з оплати теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, у разі відсутності окремих опалювальних приладів, оскільки система опалення (теплопостачання) складається не лише з приладів опалення, а й трубопроводів та арматури. Щодо розрахунку позовних вимог зазначаємо, що долучений до позовної заяви містить інформацію щодо щомісячних нарахувань, тарифу, та розміру абонплати. Нарахування здійснюються відповідно до тарифів, що встановлювались відповідно до норм чинного законодавства. Позивач вважає наданий розрахунок арифметично вірним та обґрунтованим. Нормами чинного законодавства не передбачено форми розрахунку та умов за яких такий розрахунок вважається обґрунтованим. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, постанови КМУ від 21.08.2019 №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирного будинків за індивідуальними договорами», постанови КМУ від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» позивачем наказом від 22.09.2021 №473 затверджено розмір плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами та для абонентів з наявним вузлом комерційного обліку у розмірі 32,57 грн. з ПДВ на кожного абонента на місяць, та наказом від 28.10.2024 №340 затверджено розмір плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами та для абонентів з наявним вузлом комерційного обліку у розмірі 42,85 грн. з ПДВ на кожного абонента на місяць. Відповідач має можливість на офіційному веб-сайті позивача в «Особовому кабінеті», в розділі «Особовий кабінет для фізичних осіб» отримати детальну інформацію стосовно договору, розрахунків за послуги, отримати сформовані рахунки на оплату, та в розділі «Розподілення Гкал» ознайомитись з кількісними показниками розподілу обсягу фактично спожитих послуг (Гкал) на опалення та внутрішньобудинкові потреби. Також, відповідач щомісяця отримає рахунок-повідомлення МІРЦ (Міський Інформаційно Розрахунковий Центр), в якому відображена повна інформація щодо особового рахунку № НОМЕР_1 . Позивач вважає законними нарахування відповідачу витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньо будинкових систем опалення будівлі/будинку за затвердженою Методикою.
07.09.2026 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення. У них представник позивача зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону 2189 та у відповідності з ч. 4 ст. 10 Закону про комерційний облік теплової енергії, розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії повинно здійснюватися згідно Методики. Розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду. Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково. Відповідно до п.п. 8,9 Розділу ІV Методики у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку. Визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Qз.б.поп.проект), повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту zвідкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку. Споживачі, власники житлових / нежитлових приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення, з опалювального сезону 2022-2023 рр. проводять оплату: - за обсяг теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби протягом опалювального сезону згідно з затвердженим тарифом; - за абонентське обслуговування, що нараховується щомісячно протягом року на одного абонента, у разі наявності будинкового вузла комерційного обліку теплової енергії: - 32,57 грн (з ПДВ) з 01.11.2022 по 01.11.2024; 42,85 грн (з ПДВ) з 01.11.2024. Нарахування за обсяг теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби Товариство з опалювального сезону 2022-2023 рр. здійснює відповідно до Методики за наступною формулою: Q x 25% x (1 + Sзаг.інд.оп. / Sзаг.оп.) / Sзаг.оп х Sкв х Т, де: Q – кількість теплової енергії, спожитої будинком у конкретному місяці, Гкал; 25 % - відсоток від загального обсягу спожитої теплової енергії на опалення 5-ти поверхового будинку витраченого на загальнобудинкові потреби; Sзаг.інд.оп. – загальна опалювана площа житлових та нежитлових приміщень з індивідуальним опаленням у будинку, м2; Sзаг.оп – загальна опалювана площа приміщень будинку, м2; Sкв - опалювана площа квартири будинку, м2. Т – тариф на послугу з постачання теплової енергії для різної категорії споживачів, а саме: 1873,39 грн/Гкал – тариф для населення, який затверджений Постановою НКРЕКП від 30.11.2020 № 2252 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 14.01.2020 № 84" (з ПДВ); Будинок АДРЕСА_1 (далі – будинок) є 5-ти поверховою будівлею та обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії, який обліковує споживання теплової енергії будівлею в цілому. Відповідно до п. 1 розділу III Методики, загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових приміщень у розрахунковому періоді визначається за показаннями вузла обліку за його наявності. Згідно до п. 4 розділу I Методики, у разі, якщо дата фактичного зняття показань вузлів комерційного обліку відрізняється від дати закінчення розрахункового періоду, то до розподілу приймається скориговане (приведене) споживання комунальної послуги на кінцеву дату розрахункового періоду. Для цього виконавець розподілу комунальних послуг коригує (приводить) споживання розрахунковим методом, а саме: визначається сума фактичного споживання на дату зняття показань вузла комерційного обліку комунальної послуги та добутку середньодобового споживання будівлею/будинком відповідної комунальної послуги на кількість днів від дати зняття показань до закінчення розрахункового періоду. Надаємо розгорнутий розрахунок нарахувань по особовому рахунку № НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою АДРЕСА_4 , здійснених на прикладі лютого 2026 року. Розрахунок лютий 2026. Загальний комерційний вузол обліку теплопостачання встановлено на два житлових будинка: АДРЕСА_5 . Фактичний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії у розрахунковому періоді: Лютий 2026р.: 1. За даними звіту, який були надані на адресу Товариства, фактичне теплоспоживання за період 23.01.2026 – 20.02.2026р. (29 днів) складає 260,942Гкал (показники на 20.02.2026р. становлять 260,942Гкал, на 23.01.2026р. 0Гкал, різниця: 260,942Гкал). 2. Враховуючи алгоритм нарахування, а саме: розрахунок у поточному місяці здійснюється за розрахунковий період, з 23.01.2026р. по 31.01.2026р. (9 днів) у січні 2026 року було розраховано за середньодобовими показниками 81,3735Гкал. З 21.02.2026 по 28.02.2026р. (8 днів) нараховується по середньодобовому споживанні за період 23.01.2026 – 20.02.2026р.: 260,942Гкал/29днів*8 днів=71,984Гкал Таким чином, загальне теплоспоживання за лютий 2026 року становить 260,942-81,3735+71,984=251,5525Гкал. Загальні параметри будинків для розрахунку: Станом на 01.02.2026р: 11216,43 - загальна опалювальна площа будинків, м2; 4726,60 - загальна площа відключених приміщень у будинках, м2; 65,90 - загальна площа відключених приміщень споживача, м2; 1873,39 – вартість 1Гкал для населення, грн/Гкал; 25% - частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку для спрощеного визначення загальнобудинкових потреб. Фактичний обсяг теплової енергії, витрачений на загально будинкові потреби опалення будинку у розрахунковому періоді з урахуванням поверховості будівлі та коефіцієнту, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будинку: Лютий 2026р.: 251,5525*0,25*(1+4726,60/(4726,60+11216,43))=81,532449 Гкал. Фактичний обсяг теплової енергії, витрачений на загально будинкові потреби опалення приміщень споживача у розрахунковому періоді: Лютий 2026р.: 81,532449/(4726,60+11216,43)*65,90=0,337012 Гкал 1873,39грн/Гкал*0,337012Гкал=631,35грн. Абонентська плата: Лютий 2026р.: 42,85грн. Складові нарахування за лютий 2026р.: 1. Загальнобудинкові потреби: 631,35грн(з ПДВ); 2. Абонентська плата: 42,85грн (з ПДВ). Нарахування у лютому 2026 року складають 674,20грн. Посилання відповідача на відсутність приборів опалення у під`їзді будинку не є належною підставою для припинення нарахувань або застосування іншої формули Методики для розрахунку оплати опалення на загальнобудинкові потреби, оскільки приладу опалення в під`їздах не є єдиними приладами внутрішньобудинкової системи опалення у відповідності до положень вище переліченого законодавства.
09.09.2026 до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про застосування позовної давності. Відповідач зазначає, що нарахування здійснені позивачем за період з січня 2022 по 28.07.2023 перебувають поза межами трирічного строку позовної давності, позивач допустив пропуск строків на значну частину боргу в розмірі 4309,04грн. 
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надано до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти заявленого позову, просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у заявах по суті також просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності.
Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, заслухавши сторону відповідача, суд приходить до наступного.
Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства.
Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» здійснювало постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_1 , в опалювальних сезонах 2022-2026, що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону від 12.11.2022, від 18.11.2023, від 05.11.2024, від 10.11.2025.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.04.2026 власником квартири АДРЕСА_6 є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.03.2003, на якого оформлено особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Також, 25.06.2003 представником ВАТ «Миколаївська ТЕЦ» складено акт по споживачу ОСОБА_1 з питання відключення опалення в квартирі АДРЕСА_6 . на момент обстеження встановлено, що опалювальні прилади відрізані від стояків, які «втоплені» в стіну. Також виконано проект на опалення, навантаження складає 4000 ккал/ч.
Судом встановлено, що за посиланням https://ntec/mk.ua на Інтернет-сторінці позивача розміщено інформацію, що постановою КМУ від 8 вересня 2021 р. № 1022 затверджено зміни, що вносяться до Постанови від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії».
Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі — виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі — споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі — послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.
Згідно п. 13. ПКМУ 1022: Надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.
Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.
З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Також до роз`яснення додано затверджений позивачем Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання.
Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктами 1 та 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Індивідуальний споживач, відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Також згідно з ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», основним обов`язком споживача теплової енергії, серед інших, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
В статтях 610, 611 ЦК України закріплено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії та нарахування плати за загальнобудинкові потреби на опалення проводяться відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 09.06.2018 № 2119-VIII, Правил 830 та укладених договорів відповідно до вимог Методика № 315.
Відповідно до пункту 14 Правил 830 відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Внутрішньобудинкові мережі центрального опалення якраз і належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід`ємною частиною. І за рахунок тепловиділень від розподільчих трубопроводів, які розташовані в місцях загального користування будинку, створюються сприятливі умови для нормальної роботи мереж водопостачання, водовідведення, інших комунікацій для всіх мешканців будинку, незалежно від того. Приєднані їх помешкання до центрального опалення чи від`єднанні.
На підставі пункту 38 Правил 830 споживач не звільняється від оплати послуг у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).
Згідно пункту 24 Правил 830, обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнанні індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) гарячої води.
Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики № 315.
Згідно абзацу 2 пункту 3 розділу І Методики № 315, розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів, відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.
Пунктом 8 Розділу IV Методики № 315 передбачено, що у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг наданих щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку: - для 1-5 поверхової будівлі/будинку – 25 %; - для 6-10 поверхової будівлі-будинку – 20%; - для будівлі/будинку вище 10 поверхів – 15%; - для будівель/будинків комбінованої поверховості-відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку.
Відповідно до пункту 9 Розділу IV Методики № 315, крім зазначених відсотків, ще застосовується коефіцієнт, що враховує відношення опалювальної площі квартир з автономним опаленням до опалювальної площі всіх приміщень будинку, який змінює вказаний відсоток.
Отже, співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку, пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума боргу за спожиту теплову енергію, як вказує позивач за МЗК та допоміжних приміщень, за період з 11.2022 по 05.2026 складає 10380,48грн.
Відповідно до положень ст.ст.319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії, відкрито особовий рахунок за надані послуги теплопостачання.
Доводи відповідача з посиланням на інформацію директора ПП «Управляюча компанія ЖЕД № 10» від 14.08.2026 про відсутність опалювальних приладів у допоміжних приміщенням, під`їздах, тощо є неприйнятними, оскільки квартира розташована в багатоквартирному будинку, об`єднує велику кількість квартир під одним дахом та загальними стінами одного багатоквартирного будинку. У відповідача відсутня технічна документація на цей багатоквартирний будинок та висновки енергоаудиту, що давало б можливість дійти висновку про відсутність даних щодо трубопроводів внутрішньо будинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах.
Доводи відповідача про те, що між ним та позивачем не укладався договір про надання послуг з теплопостачання не заслуговують на увагу, оскільки як встановлено відповідач є споживачем таких послуг та не звертався до позивача із заявою про відмову від них.
Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Доводи відповідача, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтвердили сам факти та об`єм здійсненої поставки енергетичного ресурсу, дані про обсяг спожитої енергії та її вартість не можуть бути взяті до уваги, оскільки до суду надані наряди на підключення постачання теплової енергії до будинку відповідача, які є належними доказами надання відповідних послуг з опалення будинку, у тому числі й місць загального користування, а відсутність окремих елементів системи опалення будинку не є підставою для припинення теплопостачання.
Інформація щодо обсягів теплової енергії, спожитої на опалення приміщень, їх вартість є загальнодоступною інформацією на вебсайтах ПрАТ «МТЕЦ». Крім того, відповідач не позбавлений можливості особисто звернутися до позивача з питань надання будь-якої інформації щодо наданих послуг.
Відповідач, заперечуючи проти наданих позивачем нарахувань боргу, відповідними доказами не простував таких нарахувань.
Приймаючи до уваги те, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії, та враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань, позов підлягає задоволенню.
Щодо заяви про застосування строків позовної давності.
Законом України від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020, Прикінцеві та перехідні положення ЦК доповнено пунктом 12: під час дії карантину строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК, продовжуються на строк дії карантину.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 910/18489/20 суд касаційної інстанції однозначно визначив точку відліку: продовження позовної давності розпочалося не з дня запровадження карантину (12.03.2020), а з моменту набрання чинності Законом № 540-IX, тобто з 02.04.2020.
Карантин було скасовано з 30.06.2023 постановою КМУ від 27.06.2023 №651. Таким чином, карантинне продовження тривало з 02.04.2020 до 30.06.2023.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 в Україні запроваджено воєнний стан. Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX, що набрав чинності 17.03.2022, Прикінцеві та перехідні положення ЦК доповнено пунктом 19 в первісній редакції: у період дії воєнного стану строки, визначені статтями 257–259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК, продовжуються на строк його дії.
Законом України від 08.11.2023 № 3450-IX, що набрав чинності 30.01.2024, пункт 19 викладено в новій редакції: замість «продовжуються на строк його дії» — «перебіг позовної давності зупиняється на строк дії такого стану».
Законом № 4434-IX від 14.05.2025, що набрав чинності 04.09.2025, пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК виключено. Перебіг позовної давності відновився: строк, що перебував у стані зупинення, продовжує спливати з дати набрання чинності цим законом.
Враховуючи заявлений позивачем період боргу з 2022 суд констатує про відсутність правових підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, оскільки такий строк не пропущено позивачем.
Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», ст.ст. 11, 319, 509, 511, 526, 549, 610, 625 ЦК України, ст. ст. 223, 229, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд –
УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Укргазбанк», МФО 320478, ОКПО 30083966) заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 10076 (десять тисяч сімдесят шість) грн. 17 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Укргазбанк», МФО 320478, ОКПО 30083966), витрати по сплаті судового збору в розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн. 00коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», ЄДРПОУ: 30083966, місце знаходження: м. Миколаїв, Каботажний спуск, 18.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя А.А. Лагода