Справа № 681/775/26
Провадження № 2/681/880/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

07 липня 2026 року м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області у складі головуючої судді Горгулько Н.А., за участю секретаря судових засідань Богданевич О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпрм Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в:

В червні 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі – ТОВ «Фінпром Маркет», Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 12401,32 грн заборгованості за кредитними договорами, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн та 4500 грн витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування вимог вказано, що 03.03.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі – ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 71554599, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,175 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, та сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 15 % від суми наданого кредиту (що в грошовому еквіваленті становить 300 грн). У разі порушення відповідачем строків повернення позики (понадстрокове користування позикою) на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування нараховується пеня в розмірі 4 % на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування.
31.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 8292295, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500 грн строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, та сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 17,25 % від суми наданого кредиту (що в грошовому еквіваленті становить 300 грн). У разі порушення відповідачем строків повернення позики (понадстрокове користування позикою) на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування нараховується пеня в розмірі 75 грн за кожен день понадстрокового користування.
Договори підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що були надіслані на вказану відповідачем електронну адресу.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за вказаними договорами перед ОСОБА_1 виконало, надавши йому кредити у вказаних сумах шляхом зарахування на платіжну картку відповідача.
Однак відповідач належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредитів, сплати відсотків та комісії у строки і на умовах, передбачених кредитними договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №16/10/2025, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами:
- за кредитним договором №71554599 від 03.03.2025 в сумі 6883,50 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 600 грн - сума заборгованості за відсотками, 283,50 грн сума заборгованості за комісією та 4000 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою;
- за кредитним договором №8292295 від 31.01.2025 в сумі 5517,82 грн, з яких: 1350,38 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1167,44 грн - сума заборгованості за відсотками та 3000 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою, що підтверджено реєстром прав вимоги до вказаного договору факторингу.
Отже, враховуючи наведене вище право вимоги за кредитними договорами №71554599 від 03.03.2025 та №8292295 від 31.01.2025 належить позивачу.
Відповідач добровільно не виконав свої зобов`язання за кредитним договором ні перед первісним кредитодавцем/первісним кредитором, ні перед позивачем, а тому Товариство звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №71554599 від 03.03.2025 в сумі 6883,50 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 600 грн - сума заборгованості за відсотками, 283,50 грн сума заборгованості за комісією та 4000 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою; та за кредитним договором №8292295 від 31.01.2025 в сумі 5517,82 грн, з яких: 1350,38 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1167,44 грн - сума заборгованості за відсотками та 3000 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою, що підтверджено реєстром прав вимоги до вказаного договору факторингу. Ухвалою суду від 17.06.2026 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, виклик відповідача здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 
У встановлений судом строк ОСОБА_1 відзив на позов не подав.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Відповідач, який про день, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву не надав.
За згоди позивача, на підставі ст.. 280 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню за таких підстав. 
Встановлено, що 03.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 71554599, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,175 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, та сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 15 % від суми наданого кредиту (що в грошовому еквіваленті становить 300 грн). У разі порушення відповідачем строків повернення позики (понадстрокове користування позикою) на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування нараховується пеня в розмірі 4 % на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування.
31.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 8292295, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500 грн строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, та сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 17,25 % від суми наданого кредиту (що в грошовому еквіваленті становить 300 грн). У разі порушення відповідачем строків повернення позики (понадстрокове користування позикою) на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування нараховується пеня в розмірі 75 грн за кожен день понадстрокового користування.
Відповідач за умовами договору зобов`язувався повернути кредитодавцю суми кредитів, сплатити проценти за користування ними. 
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання за Договорами та надало відповідачу кредит у розмірі відповідно 2000 грн та 1500 грн, шляхом безготівкового перерахування на банківський картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується копіями платіжних інструкцій ТОВ «Європейська платіжна система», довідками ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес».
Однак ОСОБА_1 , отримавши кредитні кошти, свої зобов`язання перед кредитодавцем не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитнии договорами.
Відповідно до розрахунків заборгованості, наданих ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», за кредитним договором №71554599 від 03.03.2025 існує заборгованість в сумі 6883,50 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 600 грн - сума заборгованості за відсотками, 283,50 грн сума заборгованості за комісією та 4000 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою; за кредитним договором №8292295 від 31.01.2025 - в сумі 5517,82 грн, з яких: 1350,38 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1167,44 грн - сума заборгованості за відсотками та 3000 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №16/10/2025, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами:
- за кредитним договором №71554599 від 03.03.2025 в сумі 6883,50 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 600 грн - сума заборгованості за відсотками, 283,50 грн сума заборгованості за комісією та 4000 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою;
- за кредитним договором №8292295 від 31.01.2025 в сумі 5517,82 грн, з яких: 1350,38 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1167,44 грн - сума заборгованості за відсотками та 3000 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою, що підтверджено реєстром прав вимоги до вказаного договору факторингу.
Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з такого. 
За положеннями статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За приписами частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. 
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
За положеннями частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. 
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу вимог частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що кредитні договори підписані електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразових ідентифікаторів, відповідають вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та вимогам до кредитних договорів. Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачем матеріали справи не містять.
Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитні договори та договір факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів, процентів за їх використання з боржника.
Станом на час розгляду справи відповідач не надав жодних доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин та сплати ним зазначеної Товариством суми заборгованості за кредитами, не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, не подав відзиву на позовну заяву, не надав власного розрахунку заборгованості.
Сукупністю досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами:  
- №71554599 від 03.03.2025 в сумі 2883,50 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 600 грн - сума заборгованості за відсотками та 283,50 грн сума заборгованості за комісією;
- №8292295 від 31.01.2025 в сумі 2517,82 грн, з яких: 1350,38 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 1167,44 грн - сума заборгованості за відсотками. 
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені/неустойки за порушення строків повернення кредиту  в сумі 7000 грн суд зазначає про таке.
Відповідно до п.10.5 кредитних договорів, у разі порушення строків повернення Кредиту позичальником: якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення Договору, користування кредитом понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) в розмірі, визначеному п. 2.2. Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, за користування Кредитом (його частиною) понад встановлений Договором строк, у випадку невиконання Позичальником умов Договору, Кредитодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2.2. Договору з першого дня понадстрокового користування Кредитом (його частиною) за кожен день такого користування, з урахуванням обмежень, визначених Законом України «Про споживче кредитування».
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.  
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені (частина 3 статті 549 ЦК України).
Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.
При цьому, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 року до теперішнього часу.
Із зазначеного вище слідує, що законодавець звільнив позичальників від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню.
Враховуючи викладене суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача пені/неустойки в сумі 7000 грн, оскільки така нарахована позивачем у період дії в Україні воєнного стану.
На підставі зазначеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 5401,32 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
На підтвердження своїх витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правової (правничої) допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, укладений з адвокатом Ткаченко Ю.О., витяг з акту №5ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правової (правничої) допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, відповідно до якого розмір винагороди адвоката становить 4500 грн, ордер на надання правничої допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.  
Верховний Суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) роз`яснив, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат зі складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. 
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК України, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Відповідач клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не подавав.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, судові витрати підлягають розподілу пропорційно до розміру задоволених вимог. Загальна ціна позову складала 12401,32 грн. Судом задоволено вимоги на суму 5401,32 грн, що становить 43,56 % від ціни позову (5401,32 грн*100/12401,32грн).
Отже, на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 1960,20 грн (4500грн х 43,56%).
Також, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1048,42 грн (2662,40 грн х 43,56%).  
Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279, 280, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договорами надання коштів у кредит:
- №71554599 від 03.03.2025 в сумі 2883,50 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 600 грн - сума заборгованості за відсотками та 283,50 грн сума заборгованості за комісією;
- №8292295 від 31.01.2025 в сумі 2517,82 грн, з яких: 1350,38 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 1167,44 грн - сума заборгованості за відсотками.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1048,42 грн та на правову допомогу в розмірі 1960,20 грн.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: вул. Садова, 31/33 м.Ірпінь Київська область поштовий індекс 08205.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Суддя        Н.А.Горгулько