ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/3810/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення у вигляді додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова №168), у розмірі 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань згідно з переліком завдань, затверджених Міністром оборони України, та відповідно до бойових наказів (розпоряджень) в період з 01 березня 2024 року по 31 січня 2026 року; зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, у розмірі 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань згідно з переліком завдань, затверджених Міністром оборони України, та відповідно до бойових наказів (розпоряджень) в період з 01 березня 2024 року по 31 січня 2026 року.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 у період з 06 квітня 2022 року по 31 січня 2026 року проходив військову службу в складі ЛЗВ ВСП та наказом від 31 січня 2026 року №32 його звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я за наявності інвалідності) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Позивач зазначив, що ознайомившись при звільненні з фінансовими документами в частині нарахованих та виплачених основних та додаткових видів грошового забезпечення за період служби, йому стало відомо, що додаткова винагорода в розмірі 30000 грн щомісячно, яка передбачена Постановою №168, йому не нараховувалась та не виплачувалась.
Так, у період з 01 березня 2024 року по 31 січня 2026 року позивач виконував завдання, передбаченні Переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України, при цьому відповідач неправомірно не нарахував та не виплатив йому додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу його участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань згідно з Переліком завдань з 01 березня 2024 року по 31 січня 2026 року.
Таку бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною, оскільки під час проходження військової служби у ЛЗВ ВСП він був залучений до бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, тому з урахуванням приписів Постанови №168 має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань. З метою захисту порушеного права на належне грошове забезпечення позивач звернуся до суду із цим позовом.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив позовні вимоги та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.23-26). В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час вирішення питання щодо нарахування та виплати особовому складу Відділу додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань), застосовується Перелік бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угрупувань військ (сил) сил оборони держави з розрахунку 30000 гривень на місяць. 
Зазначений Перелік завдань, затверджений Міністром оборони України 25 квітня 2024 року, був доведений до всіх родів (видів) військ листом Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 25 квітня 2024 року №220/13/2047/дск та застосовується з 27 лютого 2024 року. 
Проаналізувавши вищевказаний Перелік завдань визначених ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », слід дійти висновку, що обов`язковою умовою для нарахування і виплати додаткової винагороди із розрахунку 30000 грн, передбаченої Постановою №168, є виконання бойових (спеціальних) завдань, визначених вичерпним Переліком завдань відповідно до листа Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 25 квітня 2024 року №220/13/2047/дск. 
Звертає увагу суду на те, що в період з 01 березня 2024 року по 31 січня 2026 року відповідно до бойових розпоряджень начальника ЛЗВ ВСП позивач виконував завдання визначені Законом України «Про Військову службу правопорядку в Збройних Силах України».
Крім того бойові розпорядження на виконання завдань визначених вичерпним Переліком завдань відповідно до листа Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 25 квітня 2024 року №220/13/2047/дск в період з 01 березня 2024 року по 31 січня 2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 не видавались, а тому правові підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану в розмірі 30 000 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних завдань) відсутні.
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
Не є спірною та обставина, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у ЛЗВ ВСП з 06 квітня 2022 року по 31 січня 2026 року.
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 31 січня 2026 року №32 старшого солдата ОСОБА_1 , старшого водія автомобільного відділення взводу забезпечення ЛЗВ ВСП військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом начальника ЛЗВ ВСП (по особовому складу) №4-РС від 31 січня 2026 року у запас за підпунктом «б» (за наявності інвалідності (якщо військовослужбовець не виявив бажання продовжувати військову службу) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 31 січня 2026 року виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення та з котлового забезпечення – з 01 лютого 2026 року (а.с.14, т.1).
Зі змісту вказаного наказу від 31 січня 2026 року №32 слідує, що ОСОБА_1 при звільненні належало до виплати: компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік терміном 23 доби, компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за 2023 рік терміном 15 діб, компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за 2024 рік терміном 30 діб, компенсація за невикористану додаткову відпустку за 2024 рік терміном 14 діб, компенсація за невикористану додаткову відпустку за 2025 рік терміном 14 діб, компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за 2026 рік терміном 30 діб, компенсація за невикористану додаткову відпустку за 2026рік терміном 14 діб; одноразова грошова допомога при звільненні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393; щомісячна премія у розмірі 513% посадового окладу за період з 01 січня 2026 року до дня виключення із списків; надбавка за особливості проходження служби в розмірі 68,3% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 січня 2026 року до дня виключення із списків; одноразова грошова допомога на оздоровлення за 2026 рік відповідно до розділу ХХІІІ наказу Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року (зі змінами).
Із змісту наказів відповідача від 05 квітня 2024 року №104, 05 вересня 2024 року №262, від 05 жовтня 2024 року №295, від 05 листопада 2024 року №328 вбачається, що ОСОБА_1 виплачено додаткову винагороду відповідно до Постанови №168 за періоди виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) в розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань у грудні 2023 року, у січні 2024 року, у лютому 2024 року, у серпні 2024 року, у вересні 2024 року, у жовтні 2024 року відповідно (а.с.14-20 т.2).
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо невиплати додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за період з 01 березня 2024 року по 31 січня 2026 року в розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач звернувся до суду з даним позовом.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 1 Закону України від 07 березня 2002 року №3099-III «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» (далі – Закон №3099-III) визначено, що Військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.
Згідно з частинами четвертою, сьомою дев`ятою статті 5 Закону №3099-III Служба правопорядку створюється на базі відповідних структурних підрозділів і служб Міністерства оборони України, функції яких цим Законом покладені на Службу правопорядку. Загальне керівництво Службою правопорядку здійснює Міністр оборони України через начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України. Безпосереднє керівництво Службою правопорядку здійснює Головне управління Служби правопорядку Збройних Сил України. Зони діяльності органів управління та підрозділів Служби правопорядку визначає Міністр оборони України.
При прийнятті рішення про введення в Україні чи в окремих її місцевостях режиму воєнного або надзвичайного стану на Службу правопорядку додатково покладаються завдання щодо: участі у боротьбі з ворожими диверсійно-розвідувальними групами на території України; організації збору, супроводження та охорони військовополонених з місць (місцевостей), де вони утримуються після взяття їх в полон, до таборів для тримання військовополонених або дільниць для тримання військовополонених; поводження з військовополоненими в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; забезпечення дотримання комендантської години в гарнізонах; охорони військових об`єктів, військових містечок та їх населення, сприяння його евакуації; відновлення та підтримання порядку і дисципліни у військових частинах; контролю за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України (частина друга статті 3 Закону №3099-III).
Також пунктом 15 статті 8 цього Закону передбачено покладення на Службу правопорядку здійснення таких функцій: брати участь у виконанні завдань військовими частинами у разі їх залучення в установленому законом порядку до проведення робіт під час введення режиму воєнного або надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях.
За приписами статті 15 Закону №3099-III соціальний і правовий захист військовослужбовців Служби правопорядку та членів їх сімей здійснюється відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», інших нормативно-правових актів.
Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктом 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ установлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова №704) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 3 Постанови №704 установлено виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Пунктом 8 Постанови №704 передбачено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX) в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває до сьогодні.
На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову №168, пунктом 1-1 якої (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (пункт 1-2 Постанови №168).
Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають, зокрема, особливості виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пунктах 1-1 і 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком №260.
Згідно з абзацами п`ятнадцятим, шістнадцятим пункту 2 розділу I Порядку №260 до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать, зокрема, додаткова винагорода на період дії воєнного стану.
Як установлено пунктом 9 розділу I Порядку №260, грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).
Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану у Порядку №260 врегульовані розділом XXXIV.
Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV цього Порядку на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;
з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;
з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;
у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;
у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).
Згідно з Переліком бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в розрахунку 30000 грн на місяць, затвердженим Міністром оборони України (лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 25 квітня 2024 року №220/13/2047/дск), передбачено такі види бойових (спеціальних) завдань, що виконуються у складі оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 »:
управління підпорядкованими угрупуваннями, військовими частинами, підрозділами, особовим складом чергової зміни основного командного пункту угрупування;
застосування підпорядкованих військових частин (підрозділів) в операції, бойових (спеціальних) діях, в ході нанесення ударів, протиповітряної оборони важливих державних і військових об`єктів;
захист військових частин та підрозділів від засобів ураження;
боротьба з диверсійно-розвідувальними групами та незаконними збройними формуваннями;
охорона, оборона розгорнутих пунктів управління та їх елементів;
виявлення, спостереження, супроводження та вогневе ураження повітряних цілей противника (у тому числі мобільними вогневими групами);
охорона (прикриття) державного кордону у визначеній операційній зоні;
проведення заходів з виконання бойових спеціальних завдань з розгортання хибних об`єктів, імітація життєдіяльності в них, а також проведення демонстративних та демонстраційних дій;
виконання заходів з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та воєнного характеру;
інтенсивна підготовка для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів).
Поза межами пунктів постійної (тимчасової) дислокації військових частин (підрозділів) у тому числі із всебічного забезпечення ведення операції, а саме:
комендантська служба, у тому числі на блокпостах;
безперебійне функціонування систем зв`язку, автоматизованого управління військами, електронної комунікаційної мережі, її масштабування, резервування та відновлення;
кібербезпека, кіберзахист інформаційно-комунікаційних систем та захисту інформації в інформаційно-комунікаційних системах.
У примітці до Переліку завдань вказано про його застосування з 27 лютого 2024 року.
З наведеного слідує, що під час вирішення питання щодо нарахування та виплати особовому складу підрозділів Служби правопорядку додаткової винагороди в розмірі 30000 грн (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) застосовується Перелік завдань (ним визначено види бойових (спеціальних) завдань, угруповання військ (сил) оборони держави).
Суд відхиляє доводи відповідача про неможливість поширення вказаного Переліку завдань на військовослужбовців ЛЗВ ВСП, який входить до сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та його невідповідність завданням і функціям, визначеним Законом №3099-III, та зазначає, що частиною другою статті 3, пунктом 15 статті 8 Закону №3099-III передбачено покладення на Службу правопорядку додатково завдань та функцій у разі введення в Україні чи в окремих її місцевостях режиму воєнного або надзвичайного стану, при цьому Міністр оборони України здійснює не лише загальне керівництво Службою правопорядку, визначає зони діяльності органів управління та підрозділів Служби правопорядку, а й відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 Міністерству оборони делеговано встановлення особливостей виплати додаткової винагороди військовослужбовцям з урахуванням покладених завдань.
Як встановлено пунктом 4 Порядку №260, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Так, на вимогу суду надано витяги з бойових розпоряджень ЛЗВ ВСП (а.с. 38-250, т.1, 1-13, т.2), якими визначено, що ОСОБА_1 виконував бойові (спеціальні) завдання щодо організації комендантської служби, в тому числі на блокпостах, боротьби з диверсійно-розвідувальними групами та незаконними збройними формуваннями, здійснення контролю за пересуванням транспортних засобів та військовослужбовців Збройних Сил України, забезпечення заборони пересування транспортних засобів під час комендантської години призначеному особовому складу для несення служби на блокпостах, тимчасових блокпостах, охорони військових об`єктів, координації участі підрозділів ЛЗВ ВСП у антитерористичних операціях, логістичне, тилове технічне та медичне забезпечення підрозділів, пункту управління зонального відділу; охорону та оборону військових містечок; проведення заходів широкомасштабного розшуку військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини у складі розшукових груп.
Витягами з бойових розпоряджень підтверджується той факт, що ОСОБА_1 у період з березня 2024 року по січень 2026 року був залучений до виконання вказаних завдань.
Окрім того судом встановлено, що відповідно до витягів із наказів начальника ЛЗВ ВСП (по стройовій частині) від 05 вересня 2024 року №262, від 05 жовтня 2024 року №295, від 05 листопада 2024 року №328 позивачу здійснювалося нарахування та виплата додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за періоди виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) в розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань у серпні 2024 року, у вересні 2024 року, у жовтні 2024 року відповідно, що підтверджується також і витягами із рапортів (а.с.22-24, т.2).
Отже, позивач має право на виплату додаткової винагороди відповідно до вимог Постанови №168 як такий, що виконував бойові (спеціальні) завдання, передбачені Переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України.
Суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірність ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу його участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань згідно з Переліком завдань у періоди з 01 березня 2024 року по 31 липня 2024 року та з 01 листопада 2024 року по 31 січня 2026 року. 
Відтак, наявні підстави для висновку про протиправне ненарахування та невиплату позивачу відповідно до Порядку №260 передбаченої Постановою №168 додаткової винагороди із розрахунку 30000 грн на місяць пропорційно часу участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань за періоди з 01 березня 2024 року по 31 липня 2024 року та з 01 листопада 2024 року по 31 січня 2026 року.
Враховуючи викладене та з метою відновлення порушених прав позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у спосіб визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, з розрахунку 30000 грн на місяць пропорційно часу участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України, та відповідно до бойових наказів (розпоряджень) за періоди з 01 березня 2024 року по 31 липня 2024 року та з 01 листопада 2024 року по 31 січня 2026 року; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, з розрахунку 30000 грн на місяць пропорційно часу участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України, та відповідно до бойових наказів (розпоряджень) за періоди з 01 березня 2024 року по 31 липня 2024 року та з 01 листопада 2024 року по 31 січня 2026 року. 
З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розрахунку 30000 грн на місяць пропорційно часу участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України, та відповідно до бойових наказів (розпоряджень) за періоди з 01 березня 2024 року по 31 липня 2024 року та з 01 листопада 2024 року по 31 січня 2026 року.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розрахунку 30000 грн на місяць пропорційно часу участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України, та відповідно до бойових наказів (розпоряджень) за періоди з 01 березня 2024 року по 31 липня 2024 року та з 01 листопада 2024 року по 31 січня 2026 року.
У задоволені решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк