номер провадження справи 26/142/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2026 Справа № 908/3142/25 (917/87/26)
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Юлдашева Олексія Олексійовича, розглянувши матеріали позовної заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 (ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА НОМЕР_1 ) (адреса: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ІСПОЛІН ПЛЮС” (адреса: 69005, Україна, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158, ЄДРПОУ 33667686)
про стягнення 37 674, 04 грн.

в межах справи № 908/3142/25
про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю “ІСПОЛІН ПЛЮС” (адреса: 69005, Україна, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158, ЄДРПОУ 33667686)

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:
До Господарського суду Запорізької області 20.04.2026 з Господарського суду Полтавської області надійшла справа № 917/87/26 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСПОЛІН ПЛЮС» про стягнення 37 674,04 грн для розгляду в межах справи № 908/3142/25 про банкрутство відповідача.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.04.2026 справу № 908/3142/25 (917/87/26) передано на розгляд судді Юлдашеву О.О.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду в межах справи № 908/3142/25 про банкрутство ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС», відкрито провадження з розгляду позовної заяви та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Позивач просить стягнути з відповідача 37 674,04 грн штрафних санкцій, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням договору поставки № 187-25 від 08.04.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» строків поставки товару, поставкою продукції неналежної якості, невиконанням обов`язку із заміни неякісного товару та несплатою нарахованих відповідно до умов договору штрафу і пені.
18.05.2026 ліквідатором ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» арбітражним керуючим Шестопаловою О.Д. подано відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення строку на його подання.
У поданому відзиві ліквідатор зазначила, що заявлена позивачем заборгованість у вигляді господарських санкцій є обґрунтованою, підтверджена достатніми доказами, а розрахунок штрафу та пені є правильним.
Ліквідатор ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» повністю визнала позовні вимоги про стягнення з відповідача 37 674,04 грн.
Щодо клопотання про поновлення строку на подання відзиву.
Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
В обґрунтування причин пропуску строку ліквідатор зазначила, що 07.05.2026 їй було проведено хірургічне втручання на правому оці, після чого тривало лікування, що істотно ускладнювало читання, набір тексту та роботу з електронними документами.
На підтвердження зазначених обставин до відзиву додано медичні документи.
Оцінивши наведені обставини та додані до клопотання докази, суд визнає причини пропуску процесуального строку поважними.
З огляду на викладене клопотання ліквідатора про поновлення строку на подання відзиву підлягає задоволенню, а відзив — прийняттю та врахуванню під час вирішення спору.
Обставини справи.
08.04.2025 між ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), як замовником, та ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС», як постачальником, укладено договір поставки № 187-25.
Відповідно до умов договору постачальник зобов`язався у 2025 році поставити замовнику:
– четвертину туші яловичої, замороженої, другої категорії, ДСТУ 6030, у кількості 1 350 кг на суму 197 154,00 грн;
– вим`я яловиче заморожене у кількості 2 500 кг на суму 87 600,00 грн.
Загальна вартість товару за договором становила 284 754,00 грн.
Пунктом 2.2 договору передбачено, що продукція приймається партіями відповідно до графіка постачання товару, визначеного у додатку № 1 до договору, один раз на тиждень відповідно до заявок замовника, наданих в усній або письмовій формі.
Додатком № 1 до договору визначено щомісячний графік поставки товару з квітня по листопад 2025 року.
Загальний строк поставки відповідно до пункту 10.2 договору встановлено до 10.12.2025.
18.06.2025 позивач листом № 06.1.2/6134-25-Вих звернувся до відповідача із заявкою про поставку 500 кг субпродуктів другої категорії з яловичини не пізніше 19.06.2025.
У листі позивач також попередив відповідача, що у разі невиконання договірних зобов`язань замовник застосує передбачені договором штрафні санкції та може розірвати договір в односторонньому порядку.
20.06.2025, 02.07.2025 та 12.08.2025 відповідач здійснив поставку вим`я яловичого замороженого по 500 кг кожна на підставі видаткових накладних № 1596, № 1679 та № 1873 загальною вартістю по 17 520,00 грн за кожну поставку.
Зазначений товар був прийнятий та оплачений позивачем.
22.08.2025 відповідач здійснив чергову поставку вим`я яловичого замороженого відповідно до видаткової накладної № 1975.
Під час приймання товару позивачем було встановлено:
– відсутність належного маркування товару;
– неможливість установити виробника та походження продукції;
– невідповідність зазначеного в декларації стандарту фактично поставленому виду продукції;
– наявність льоду на краях блоків;
– невідповідність продукції за зовнішнім виглядом і кольором вим`ю яловичому;
– наявність жиру, який не був предметом закупівлі;
– відсутність у декларації виробника номера та дати протоколу дослідження чи експертного висновку щодо відповідності товару показникам якості та безпечності.
За результатами огляду складено акт № 26 огляду та повернення продовольства від 22.08.2025.
Неякісний товар був повернутий відповідачу в повному обсязі.
Крім того, відповідач не виконав передбачений додатком № 1 до договору обов`язок щодо поставки м`яса другої категорії з яловичини.
У зв`язку із систематичним порушенням відповідачем умов договору позивач листом від 07.11.2025 № 06.1.2/12676-25-Вих повідомив відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку з 12.11.2025.
12.11.2025 позивач направив відповідачу претензію № 06.1.2/12841-25-Вих із вимогою сплатити штрафні санкції у загальному розмірі 37 674,04 грн.
Відповідач претензію залишив без відповіді та нараховані штрафні санкції не сплатив.
Правова оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію, зокрема передати майно або сплатити кошти, а кредитор має право вимагати виконання такого обов`язку.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
За приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки постачальник зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець — прийняти товар і сплатити за нього грошову суму.
Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором.
Статтею 673 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового або іншого зобов`язання за кожен день прострочення.
Пунктом 6.1 договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань сторони несуть відповідальність, установлену договором та чинним законодавством.
Відповідно до пункту 6.2 договору у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання зобов`язань постачальник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірах, передбачених договором.
Пунктом 6.3.1 договору встановлено обов`язок постачальника замінити неякісний товар протягом трьох календарних днів за власний рахунок.
Згідно з пунктом 6.3.2 договору у разі порушення умов щодо якості або комплектності товару постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20 відсотків вартості неякісного або некомплектного товару.
Пунктом 6.3.3 договору передбачено, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від вартості товару, щодо якого допущено прострочення, за кожен день прострочення.
За прострочення понад 30 днів із постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вартості товару.
Матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем як строків поставки, так і умов щодо якості товару.
Доказів належного виконання зобов`язань відповідачем суду не надано.
Розрахунок заявлених до стягнення сум.
Позивачем нараховано штраф за несвоєчасну поставку м`яса другої категорії з яловичини у розмірі 10 427,26 грн, виходячи з вартості непоставленого товару 148 960,80 грн та ставки штрафу 7 відсотків.
Пеня за несвоєчасну поставку м`яса другої категорії з яловичини нарахована окремо за кожний місяць прострочення та становить:
– за поставку, передбачену у квітні 2025 року, — 4 866,05 грн;
– за поставку, передбачену у травні 2025 року, — 4 096,42 грн;
– за поставку, передбачену у червні 2025 року, — 3 351,62 грн;
– за поставку, передбачену у липні 2025 року, — 2 581,99 грн;
– за поставку, передбачену у серпні 2025 року, — 1 812,36 грн;
– за поставку, передбачену у вересні 2025 року, — 1 067,55 грн;
– за поставку, передбачену у жовтні 2025 року, — 297,92 грн.
За поставку неякісних субпродуктів позивачем нараховано штраф відповідно до пункту 6.3.2 договору у розмірі 2 920,00 грн.
За прострочення поставки субпродуктів понад 30 днів нараховано штраф у розмірі 2 403,74 грн.
Пеня за несвоєчасну поставку субпродуктів нарахована у розмірі: 2 263,62 грн, 860,18 грн, 127,90 грн, 467,08 грн, 130,35 грн.
Загальна сума штрафу та пені, заявлена до стягнення, становить 37 674,04 грн.
Суд перевірив поданий позивачем розрахунок та встановив, що він відповідає умовам пунктів 6.3.2, 6.3.3 договору, періодам прострочення і вартості товару, щодо якого відповідачем допущено порушення.
Арифметичних помилок у розрахунку судом не встановлено.
Щодо визнання позову відповідачем.
Відповідно до частини першої статті 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі.
За змістом частини четвертої статті 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті такого визнання та продовжує судовий розгляд.
У поданому відзиві ліквідатор ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» повністю визнала позовні вимоги.
Визнання позову здійснено уповноваженою особою відповідача, є чітким, безумовним та узгоджується з матеріалами справи.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що визнання позову суперечить закону, порушує права боржника, кредиторів або інших осіб.
При цьому саме по собі визнання позову не є єдиною підставою для його задоволення, оскільки заявлені вимоги також підтверджуються договором, графіком поставки, актом огляду і повернення продукції, листуванням сторін, претензією та належним розрахунком штрафних санкцій.
Щодо впливу провадження у справі про банкрутство.
Спір розглядається в межах справи № 908/3142/25 про банкрутство ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства.
З матеріалів справи вбачається, що заявлені позивачем штрафні санкції нараховані за порушення, які виникли у період з квітня до 12.11.2025.
Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» оприлюднено 16.11.2025.
Таким чином, спірні зобов`язання виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача та мають конкурсний характер.
Водночас наведена обставина не впливає на обґрунтованість заявленого позову та не звільняє відповідача від відповідальності за допущене до відкриття провадження порушення договірних зобов`язань.
Висновок суду.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд установив:
– між сторонами існували договірні правовідносини поставки;
– відповідач допустив прострочення поставки товару;
– відповідач поставив товар неналежної якості;
– позивач належним чином зафіксував порушення та повернув неякісний товар;
– договір було розірвано з 12.11.2025 у передбаченому ним порядку;
– штраф і пеня нараховані відповідно до умов договору;
– розрахунок є арифметично правильним;
– відповідач повністю визнав заявлені вимоги;
– доказів сплати 37 674,04 грн матеріали справи не містять.
За таких обставин позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо судових витрат.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають під час виконання договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, витрати позивача зі сплати судового збору підлягають покладенню на відповідача.
Керуючись статтями 2, 7, 41, 45 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 11, 509, 525, 526, 549, 610, 611, 629, 663, 673, 712 Цивільного кодексу України, статтями 73– 79, 86, 119, 129, 191, 232– 233, 236–238, 240– 242, 247– 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ: 

Клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСПОЛІН ПЛЮС» арбітражного керуючого Шестопалової Ольги Дмитрівни про поновлення строку на подання відзиву — задовольнити.
Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ІСПОЛІН ПЛЮС» строк на подання відзиву та прийняти відзив до розгляду.
Позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСПОЛІН ПЛЮС» про стягнення 37 674,04 грн — задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСПОЛІН ПЛЮС»
(69005, Запорізька область, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158; код ЄДРПОУ 33667686) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (р/р НОМЕР_3 в Державній казначейській службі України в м. Київ, МФО 820172, ЄДРПОУ 14321481, ІПН 143214822254, Свідоцтво платника ПДВ № 100283845) 37 674 (тридцять сім тисяч шістсот сімдесят чотири) грн 04 коп. штрафних санкцій, з яких 15 751 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн. 00 коп. штрафу, 21 923 (двадцять одна тисяча дев`ятсот двадцять три) грн. 04 коп. пені та судовий збір у розмірі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн. 00 коп. 
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення може бути оскаржене до Центрального апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку та строки, встановлені статтями 256– 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано-10.07.2026. 

Суддя О.О. Юлдашев