Справа № 539/2691/26
Провадження № 2/539/2070/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
18 серпня 2026 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Пилипчука М. М.,
за участі секретаря судового засідання Берко О. С.,
розглянувши у приміщенні суду у місті Лубнах Полтавської області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача
У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 29 грудня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 уклали кредитний договір (оферти) № 28.12.2025-100002568, відповідно до умов якого останньому надано кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 29 грудня 2025 року, сума кредиту - 12 000 грн, строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 17 травня 2026 року. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/строку договору передбачена – позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1 % за 1 день користування. За надання кредиту передбачена комісія в розмірі 15 % від суми кредиту і дорівнює 1 800 грн. Сторони домовились, що позичальник, який прострочив виконання будь-якого зобов`язання за договором, зокрема, зобов`язання зі сплати кредиту або його частини, на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму заборгованості з урахуванням 170 000 % річних від суми заборгованості за весь час прострочення. Кредитодавець має право нараховувати вказані проценти річних, починаючи з першого дня прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до договору від 29 грудня 2025 року кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 12 000 грн, тобто ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало належним чином.
Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплативши лише частково суму боргу, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 30 795,91 грн, що складається з: тіла кредиту - 11 990,44 грн, процентів - 13 429,47 грн, відсотків, нарахованих за статтею 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) - 5 376 грн.
На підставі викладеного ТОВ «Споживчий центр» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 29 грудня 2025 року № 28.12.2025-100002568 у розмірі 30 795,91 грн, судовий збір - 2 662,40 грн та витрати, пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви в розмірі 123,78 грн.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.
Рух справи
08 червня 2026 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 червня 2026 року справу № 539/2691/26 передано судді Пилипчуку М. М.
Суддя на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) звернувся із запитом до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.
Згідно з відповіддю Відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, за даними реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 червня 2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк терміном 10 днів на усунення вказаних в ухвалі недоліків.
22 червня 2026 року на адресу суду позивач направив заяву з виправленням недоліків, вказаних в ухвалі суду від 08 червня 2026 року.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 червня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27 липня 2026 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив.
27 липня 2026 року розгляд справи відкладено на 18 серпня 2026 року у зв`язку з неявкою відповідача. 18 серпня 2026 року учасники процесу в судове засідання не з`явилися. Позивач заявив клопотання про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні за відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи.
Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Суд вважає, що відповідач не з`явився в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 18 серпня 2026 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд встановив, що ОСОБА_1 29 грудня 2025 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором (Е312) підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 28.12.2025-100002568 та заявку кредитного договору № 28.12.2025-100002568, в яких зазначена: інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту тощо.
Також відповідач підписав паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором (А312). 
Згідно з пунктом 3.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.
Відповідно до пункту 4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4323-34ХХ-ХХХХ-9276.
Днем надання кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання кредиту, днем/датою надання кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Неможливість завершення ініційованої кредитодавцем платіжної операції з надання кредиту не з вини кредитодавця є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. Неможливість видачі кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням позичальника для її отримання у дату надання/видачі кредиту, зазначену в заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. У випадку настання вказаних скасувальних обставин даний договір є розірваним та припиненим з дати надання/видачі кредиту, зазначеної в заявці у випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Сторони домовились, що зобов`язання за договором можуть виконуватись як шляхом перерахування одного, так і шляхом перерахування декількох платежів, однак з дотриманням строків та інших умов виконання зобов`язань, встановлених договором (пункт 4.3 договору).
Згідно з пунктом 6.1 договору позичальник зобов`язався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту, процентів, комісій, процентів річних шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця.
Відповідно до заявки кредитного договору від 29 грудня 2025 року № 28.12.2025-100002568 позичальнику надано кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту – 29 грудня 2025 року, сума кредиту - 12 000 грн, строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 17 травня 2026 року. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/строку договору передбачена. Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1 % за 1 день користування. За надання кредиту передбачена комісія в розмірі 15 % від суми кредиту і дорівнює 1 800 грн. Сторони домовились, що позичальник, який прострочив виконання будь-якого зобов`язання за договором, зокрема, зобов`язання зі сплати кредиту або його частини, на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму заборгованості з урахуванням 170 000 % річних від суми заборгованості за весь час прострочення. Кредитодавець має право нараховувати вказані проценти річних, починаючи з першого дня прострочення виконання зобов`язання.
Пунктом 12 у вказаній заявці зазначено графік платежів, згідно якого визначено розмір чергових платежів на погашення заборгованості, дати чергового платежу та дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом.
За змістом листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 03 червня 2026 року № 1-0306, відповідачу на картку 4323-34ХХ-ХХХХ-9276 перераховано 29 грудня 2025 року кошти у розмірі 12 000 грн, призначення платежу: видача за договором кредиту № 28.12.2025-100002568.
Згідно з довідкою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» від 15 травня 2026 року № 260515SU09532200, ТОВ «Споживчий центр» (ЄДРПОУ - 37356833) в Акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» відкрито рахунок № НОМЕР_1 , валюта - гривня, дата відкриття рахунку - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідачем частково сплачено суму заборгованості: 11 січня 2026 року - 1 000 грн; 13 січня 2026 року - 1 896,78 грн; 27 січня 2026 року - 2 896,78 грн.
Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором від 29 грудня 2025 року № 28.12.2025-100002568 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Споживчий центр» складає 30 795,91 грн, з яких: тіла кредиту - 11 990,44 грн, процентів – 13 429,47 грн, відсотків, нарахованих за статтею 625 ЦК України - 5 376 грн
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Враховуючи факт підписання відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору, заявки кредитного договору та підтвердження кредитного договору, суд дійшов висновку, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 29 грудня 2025 року укладено кредитний договір. Вказані обставини свідчать про дотримання форми зазначеного правочину та укладення кредитного договору, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти.
Отже, зібраними у справі доказами підтверджено, що договір кредиту, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять.
Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 погодився з тим, що «без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору».
Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав кредитний договір, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача не повернув, тому ТОВ «Споживчий центр» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення кредитної заборгованості.
Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення кредитного договору.
Водночас не можна погодитись з визначеним позивачем розміром заборгованості за кредитним договором. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача коштів в розмірі 5 376 грн, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України, необхідно зазначити таке.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23.
Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Кредитний договір укладено 29 грудня 2025 року під час дії воєнного стану, отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 грошових зобов`язань, що випливають з кредитного договору, наявність яких та розмір встановлено під час розгляду справи, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Як зазначено вище, пропозиція про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), заявка кредитного договору № 28.12.2025-100002568 та підтвердження кредитного договору, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки, порядок та підстави нарахування комісії тощо.
З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 25 419,91 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 11 990,44 грн, заборгованість за процентами - 13 429,47 грн.
Висновки за результатами розгляду позовних вимог
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково (82,54 %), то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 2 197,54 грн (2 662,40 грн ? 82,54 %).
Витрати, пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у розмірі 123,78 грн, є витратами, пов`язаними з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України), які відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову також покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 102,17 грн (123,78 грн ? 82,54 %).
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 263 - 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором від 29 грудня 2025 року № 28.12.2025-100002568 у розмірі 25 419 (двадцять п`ять тисяч чотириста дев`ятнадцять) гривень 91 копійка.
У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2 197 (дві тисячі сто дев`яносто сім) гривень 54 копійки та витрати, пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви, в розмірі 102 (сто дві) гривні 17 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Саксаганського, 133-А; ЄДРПОУ - 37356833).
Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Суддя М. М. Пилипчук