ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 420/23606/24
адміністративне провадження № К/990/7898/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Комунальної установи «ОДЕСРЕКЛАМА» Одеської міської ради на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 (головуючий суддя Семенюк Г.В., судді: Федусик А.Г., Шляхтицький О.І.) у справі № 420/23606/24 за позовом Комунальної установи «ОДЕСРЕКЛАМА» Одеської міської ради до Обслуговуючого кооперативу «АСТАШКІНА», за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ», про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
Комунальна установа «ОДЕСРЕКЛАМА» Одеської міської ради (далі - КУ «ОДЕСРЕКЛАМА») звернулась до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «АСТАШКІНА» (далі - ОК «АСТАШКІНА»), за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» (далі - ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ»), в якому просила зобов`язати ОК «АСТАШКІНА» здійснити демонтаж протиправно розміщеної дахової рекламної конструкції з написом «KADORR», зазначеної в акті фіксації КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» від 29.08.2022 № 004560/22 та у приписі Управління реклами Одеської міської ради від 01.09.2022 № 01-20/4563 за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 29, корпус 1. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 у задоволенні позову КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 апеляційну скаргу КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 змінено в мотивувальній частині у викладеній редакції. В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 залишено без змін.
Не погодившись з судовим рішенням апеляційної інстанції, позивач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі № 420/23606/24, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Верховного Суду від 19.03.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі № 420/23606/24 та витребувано справу з Одеського окружного адміністративного суду. 
Ухвалою Верховного Суду від 06.07.2026 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Позов обґрунтований тим, що 29.08.2022 головним фахівцем відділу інспекційної роботи КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» Бич О.Г. за направленням Управління реклами Одеської міської ради зафіксоване розміщення ОК «АСТАШКІНА» за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 29, корпус 1, дахової рекламної конструкції у кількості 1 шт., розміром 18м х 3м х 1м, з написом «KADORR» без виданого у встановленому порядку дозволу на розміщення зовнішньої реклами, про що складено акт фіксації від 29.08.2022 № 004560/22. ОК «АСТАШКІНА» є балансоутримувачем багатоповерхового житлового комплексу за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 29, корпус 1, разом з вищезазначеною даховою конструкцією. На підставі акта фіксації від 29.08.2022 № 004560/22 Управлінням реклами Одеської міської ради складено припис про усунення порушень. Оскільки відповідачем не виконано вимоги припису позивач звернувся до суду. 
Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволені позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що ОК «АСТАШКІНА» не є рекламодавцем та не здійснює будь-якої діяльність у сфері виробництва чи розповсюдження реклами.
Відповідач зазначив, що представникам Управління реклами Одеської міської ради та КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» неодноразово було наголошено про те, що кооперативом не здійснюється комплексне обслуговування багатоквартирних будинків та про те, що кооперативом не здійснювався і монтаж зазначених конструкцій. Разом з цим представникам Управління реклами Одеської міської ради та КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» було надано інформацію, що ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» здійснює комплексне обслуговування багатоквартирних будинків, щодо яких управлінням було складено приписи. 
Як встановлено зі змісту відеофіксації, доданої позивачем до позовної заяви, та із матеріалів справи представників КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» не допустили на місце проведення демонтажу представники ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ», а не, як стверджує позивач, представник ОК «АСТАШКІНА».
А отже, зі сторони ОК «АСТАШКІНА» не було вчинено жодних дій щодо чинення перешкод у здійсненні КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» демонтажу протиправно розміщеної дахової рекламної конструкції з написами «KADORR», зазначеної в акті фіксації від 29.08.2022 № 004560/22 та приписі про усунення порушень від 01.09.2022 № 01-20/4563, за адресою: місто Одеса, вулиця Асташкіна, будинок 29, корпус 1.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій зазначено, що згідно з пунктом 3 частини другої статті 27 Закону України від 03.07.1996 № 270/96-ВР «Про рекламу» (далі - Закон № 270/96-ВР) відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами. Припис від 01.09.2022 № 01-20/4563 не оскаржено в судовому порядку, не визнано протиправним і не скасовано, отже він є чинним і підлягає обов`язковому виконанню відповідачем.
Наданим до суду договором від 01.07.2024 № 01-07-24/16-17ЖК про надання комплексних послуг не передбачено у ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» повноважень або обов`язку самостійно встановлювати або демонтувати будь-які складні інженерні конструкції, у тому числі рекламні конструкції на даху будинків.

До суду також надійшли пояснення третьої особи щодо позову та відзиву, в яких остання просить відмовити у задоволенні позову вказуючи, що припис та інші документи для здійснення демонтажу були складені на ОК «АСТАШКІНА». Представники ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» повідомили, що комплексне обслуговування будинку здійснює товариство на підставі укладеного договору. При цьому представнику ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» не було надано жодного документу, який би свідчив про обов`язок обслуговуючої компанії здійснити демонтаж дахової конструкції. Припис чи будь-які інші документи не складались та до ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» не надходили.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОК «АСТАШКІНА» є юридичною особою, яка утворена шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб, створена і діє у відповідності до Конституції України, Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України «Про кооперацію», на підставі рішення установчих зборів на добровільних засадах, для експлуатації та управління житловим комплексом, який об`єднаний спільною прибудинковою територією та розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Асташкіна, будинок 29, корпус 1.
Кооператив є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами (асоційованими членами).
Метою Кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу (асоційованих членів) на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.
29.08.2022 головним фахівцем відділу інспекційної роботи КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» Бич О.Г. за направленням Управління реклами Одеської міської ради зафіксовано розміщення ОК «АСТАШКІНА» за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 29, корпус 1, дахової рекламної конструкції у кількості 1 шт., розміром 18м х 3м х 1м, з написом «KADORR» без виданого у встановленому порядку дозволу на розміщення зовнішньої реклами, про що складено акт фіксації від 29.08.2022 № 004560/22.
На підставі акта фіксації від 29.08.2022 № 004560/22 Управлінням реклами Одеської міської ради складено припис ОК «АСТАШКІНА» про усунення порушень від 01.09.2022 № 01-20/4563 з вимогою здійснити демонтаж конструкцій протягом 5 днів з моменту отримання даного припису.
Припис від 01.09.2022 № 01-20/4563 направлявся поштою ОК «АСТАШКІНА» на юридичну адресу та був отриманий відповідачем 28.09.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням.
18.10.2022 на адресу Управління реклами Одеської міської ради надійшла відповідь ОК «АСТАШКІНА» на припис, в якій відповідач зазначає, що зі змісту вказаного припису вбачається, що Управління реклами Одеської міської ради вимагає від кооперативу здійснити протягом п`яти днів з моменту отримання даного припису демонтаж конструкції розміром 18x3x1 ст., розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 29 корпус 1, задля усунення порушень, встановлених актом фіксації від 29.08.2022 № 004560/22. 
У зв`язку з чим повідомлено, що кооператив немає можливості виконати вимоги вищевказаного припису, оскільки не розуміє про яку саме конструкцію зазначається у приписі. Наголошено, що на адресу кооперативу не надходив акт фіксації від 29.08.2022 № 004560/22, а тому встановити про які саме порушення з боку кооперативу йде мова у приписі, не представляється можливим. 
Окремо зазначено, що основна діяльність ОК «АСТАШКІНА» полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав членів (асоційованих членів) кооперативу на володіння та користування спільним майном, належне утримання будинків сприяння членам (асоційованим членам) кооперативу в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами. Видом діяльності кооперативу є комплексне обслуговування об`єктів (код КВЕД 81.10). ОК «АСТАШКІНА» не є рекламодавцем, виробником чи розповсюджувачем реклами, та відповідно не здійснює будь-якої діяльності у сфері виробництва чи розповсюдження реклами, а відтак і не може виступати суб`єктом порушення законодавства про рекламу.
Листом від 01.11.2022 № 01-23/2208 Управління реклами Одеської міської ради надало відповідачу роз`яснення з питань, які були порушені у відповіді на припис.
01.07.2024 Управління реклами Одеської міської ради видало КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» направлення № 01-21/98 на проведення демонтажу протиправно розміщених дахових рекламних конструкцій.
01.07.2024 КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» рекомендованим листом від 01.07.2024 № 125/01-27 поінформувало відповідача про направлення на проведення демонтажу та дату проведення демонтажу та просило забезпечити присутність уповноважених представників відповідача для надання доступу до об`єкту демонтажу та підписання документів, що будуть складенні при здійснені демонтажу, який відповідач отримав 03.07.2024.
10.07.2024 співробітниками технічного відділу КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» здійснено виїзд за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 29 корпус 1, проте здійснити демонтаж позивач не мав можливості через відсутність вільного доступу до даху та об`єкта демонтажу. Керівника або інших уповноважених осіб відповідача не було на робочих місцях, про що було складено Акт про недопуск до об`єкта демонтажу.
Позивач зазначає, що вимоги припису не виконано, та за таких обставин КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» вимушена звернутися до суду з позовом про зобов`язання ОК «АСТАШКІНА» здійснити демонтаж неправомірної рекламної конструкції, встановленої без дозволу за адресою м. Одеса, вул. Асташкіна, 29 корпус 1.

V. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що зі сторони ОК «АСТАШКІНА» не було вчинено жодних дій щодо чинення перешкод у здійсненні КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» демонтажу протиправно розміщених дахових рекламних конструкцій з написом «KADORR», зазначеного в акті фіксації та приписі про усунення порушень. 
Також суд зазначив, що з огляду на положення частини четвертої статті 5 КАС України, за якими суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України, та враховуючи недоведеність позивачем наявності у нього права на звернення до суду, наданого йому Конституцією та/або законами України, колегія суддів дійшла висновку, що КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» не має повноважень звертатися до адміністративного суду з позовними вимогами до юридичної особи, яка не є суб`єктом владних повноважень з даними позовними вимогами про зобов`язання усунути перешкоди позивачу у здійсненні демонтажу протиправно розміщеної дахової рекламної конструкції.
Змінюючи мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що в даному випадку Управління реклами Одеської міської ради вийшло за межі визначених законом повноважень, оскільки питання демонтажу незаконно встановлених рекламних конструкції має вирішуватись саме спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, яким в Одеській області є Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області. У зв`язку з чим до моменту розгляду уповноваженим органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та прийняття ним відповідних заходів реагування, звернення із позовом до суду в даному випадку є передчасним.

VІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ
Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою скаржник посилається на приписи пунктів 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначаючи, що суд апеляційної інстанції ухвалив оскаржувану постанову з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, а саме:
1) не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування норм статей 16, 26 Закону № 270/96-ВР, пунктів 2, 3, 5, 6, 44, 45, 46, 47 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі - Типові правила № 2067), в подібних правовідносинах (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України), стосовно:
- наявності в Управління реклами Одеської міської ради повноважень на вирішення питань щодо демонтажу незаконно встановлених у м. Одесі рекламних конструкцій - постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 916/214/20 та постанови Верховного Суду від 07.08.2024 у справі № 916/1738/19, від 05.05.2022 у справі № 916/3445/19, від 18.08.2021 у справі № 916/1737/19 (яка є повністю аналогічною до цієї справи), від 03.12.2020 у справі № 2а/1522/6892/11, від 30.04.2020 у справі № 323/3491/16-а, від 29.04.2020 у справі № 826/1703/16, від 27.02.2020 у справі № 405/4704/15-а, від 28.11.2019 у справі № 522/15817/16-а, від 26.11.2019 у справі № 461/6414/17; 
- наявності в органів місцевого самоврядування повноважень щодо нормативного визначення і встановлення порядку демонтажу рекламних конструкцій на рівні актів органів місцевого самоврядування як способу здійснення повноважень з організації та контролю благоустрою населеного пункту - постанови Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 460/1/19, від 19.04.2021 у справі № 520/660/2020; 
- відсутності у ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області повноважень щодо вирішення питання демонтажу незаконно встановлених рекламних конструкцій - постанова Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 916/3445/19; 
- нерелевантності висновків щодо застосування норм права, наведених у постанові Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 522/19532/14-а до обставин цієї справи № 916/1738/19 - постанови Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 916/3445/19, від 07.08.2024 у справі № 916/1738/19; 
- наявності у КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» повноважень на демонтаж протиправно розміщених рекламних засобів - постанови Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 2а/1522/6892/11, від 29.04.2020 у справі № 826/1703/16, від 15.07.2019 у справі № 580/332/19, від 05.05.2022 у справі № 916/3445/19, ухвала від 06.02.2023 у справі № 916/3444/19; 
- невіднесення вжитих виконавчим органом міської ради заходів щодо протиправно розміщених рекламних засобів до заходів з нагляду (контролю) господарської діяльності - постанова Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 521/7546/17;
2) в порушення статей 90, 242 КАС України (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України) проігнорував обставини, встановлені у справі № 916/1737/19, що КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» має повноваження звертатися до суду у цій справі, що аналогічна конструкція з написом «KADORR» перебувала на балансі ОК «Асташкіна» (того ж самого відповідача) та є зовнішньою рекламою (в подальшому була демонтована відповідачем).
Скаржник наголошує, що видача та виконання відповідних приписів про демонтаж самовільно розміщених рекламних конструкцій є формою реалізації повноважень з контролю за дотриманням законодавства щодо порядку розміщення реклами, які належать до компетенції місцевого самоврядування, та в межах території міста Одеси покладені на Управління реклами Одеської міської ради та підконтрольну йому КУ «ОДЕСРЕКЛАМА».
Відповідачем подано відзив на касаційну скаргу, мотивований тим, що, по-перше, КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» не зазначено, якими саме матеріалами справи спростовується висновок суду апеляційної інстанції, оскільки касаційна скарга не містить конкретні посилання на аркуші матеріалів справи та конкретні докази того, що суд апеляційної інстанції приймаючи оскаржуване рішення не дослідив. 
По-друге, в межах заявлених позовних вимог у КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» як суб`єкта владних повноважень відсутні повноваження на звернення до суду з цими вимогами.
І, по-третє, жодних перешкод ОК «Асташкіна» не було вчинено по відношенню до співробітників КУ «ОДЕСРЕКЛАМА». В матеріалах справи міститься відеофіксація, долучена позивачем до позовної заяви, зі змісту якої вбачається, що співробітники КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» мали спілкування з представником третьої особи. Даний факт також підтверджується доданим до позовної заяви актом про недопуск до об`єкту демонтажу від 10.07.2024, зі змісту якого вбачається, що останній було складено у присутності бухгалтера ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ». Також в матеріалах справи відсутня інформація та докази того, що відповідач або третя особа закривала на замок доступ до даху, як то стверджує касатор в касаційній скарзі. 
Інші учасники справи правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористалися, хоча про відкриття касаційного провадження у справі були повідомлені належним чином, що підтверджується документально. 

VІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах й дотримання процесуальних норм, виходить з наступного.
Спірним у цій справі є питання наявності у виконавчого органу Одеської міської ради повноважень на вирішення питань щодо демонтажу незаконно встановлених у м. Одесі рекламних конструкцій та, як наслідок, делегованих повноважень у позивача на звернення до суду з цим позовом. 
Суд апеляційної інстанції ухвалюючи рішення виходив із того, що Управління реклами Одеської міської ради вийшло за межі визначених законом повноважень, оскільки питання демонтажу незаконно встановлених рекламних конструкцій має вирішуватись саме спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, яким в Одеській області є Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області. У зв`язку з чим до моменту розгляду уповноваженим органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та прийняття ним відповідних заходів реагування, звернення із позовом до суду в цьому випадку є передчасним.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 7 Конституції в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. 
За змістом частин третьої, четвертої статті 140 Основного Закону місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради. 
Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Частина перша статті 16 цього Закону передбачає, що органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.
Статтею 4 Європейської хартії місцевого самоврядування визначено сферу компетенції місцевого самоврядування. Так, частини перша та друга цієї статті передбачає, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом. Однак це положення не перешкоджає наділенню органів місцевого самоврядування повноваженнями і функціями для спеціальних цілей відповідно до закону. Органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене зі сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.
Статтею 30 Закону № 280/97-ВР визначено повноваження органів місцевого самоврядування в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку, а саме визначено перелік належних до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад повноважень - власних (самоврядних) та делегованих. Так, до самоврядних повноважень цим Законом віднесені, зокрема, організація благоустрою населених пунктів, здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами, а щодо делегованих повноважень сільських, селищних, міських рад - здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів.
Частинами першою та четвертою статті 20 Закону України від 06.09.2005 № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV) передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом; рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.
Засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами за змістом частини першої статті 21 Закону № 2807-IV є елементами (частинами) об`єктів благоустрою, тобто об`єктами, видача дозволів на розміщення яких та контроль за станом яких на відповідній території належать до повноважень органів місцевого самоврядування.
За частинами першою та другою статті 16 Закону № 270/96-ВР розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, у порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.
Пунктом 3 Типових правил № 2067 передбачено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.
Для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган) (пункт 5 Типових правил № 2067).
Відповідно до пунктів 45, 46 Типових правил № 2067 контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства. У разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.
Відповідно до підпункту 7 пункту «а» статті 30 Закону № 280/97-ВР, статті 22 Закону № 2807-IV, статті 7 Закону України від 11.09.2003 № 1160-IV «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», статті 16 Закону № 270/96-ВР, Типових правил № 2067, з метою формування і відновлення гармонічного, естетичного та безпечного міського середовища та впорядкування розміщення засобів зовнішньої реклами у місті Одесі, виконавчим комітетом Одеської міської ради рішенням від 22.04.2008 № 434 (зі змінами) затверджено Правила розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі у новій редакції (далі - Правила № 434).
Пунктом 6.5 Правил № 434 визначено, що на територіях, будинках і спорудах зовнішня реклама розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з урахуванням архітектурних, конструктивних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів місцевого середовища та з дотриманням Правил благоустрою території міста Одеси.
Згідно з пунктом 6.1 Правил № 434 розміщення зовнішньої реклами в межах міста провадиться на підставі дозволів, які видаються робочим органом на підставі відповідного рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради. За змістом пункту 7.1 цих Правил для одержання дозволу юридична або фізична особа-підприємець подає заяву за встановленою формою, до якої додається перелік документів, що визначений цим пунктом.
За змістом пункту 1.5 Правил № 434 робочий орган - управління реклами Одеської міської ради, уповноважене Одеською міською радою регулювати діяльність з розміщення зовнішньої реклами у межах міста Одеси.
Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 Правил № 434 робочий орган, зокрема, надає фізичним та юридичним особам обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами, а також Правил благоустрою території міста Одеси в частині утримання і забезпечення належного технічного стану та зовнішнього вигляду рекламних засобів; контролює виконання цих приписів; видає направлення на здійснення їх демонтажу.
Демонтаж рекламного засобу здійснюється відповідно до цих Правил у таких випадках: а) рекламний засіб є протиправно розміщеним; б) рекламний засіб розміщується з порушенням вимог, передбачених розділом 6 цих Правил, або технічний стан рекламного засобу не відповідає вимогам безпеки, а також якщо відповідні порушення чи недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу; в) рекламний засіб перебуває у неналежному санітарному та/або технічному стані (забруднений, погано пофарбований, містить несправні конструктивні елементи тощо), а також якщо відповідні недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу (пункт 13).
Згідно з пунктом 4.1 Правил № 434 КУ «ОДЕСРЕКЛАМА», зокрема, на підставі направлення робочого органу організовує та/або здійснює власними силами у встановленому порядку демонтаж протиправно розміщених рекламних засобів. Положеннями пункту 13 цих Правил також закріплено, що демонтаж рекламних засобів здійснюється КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» за направленням робочого органу. Для виконання цих функцій підприємство може використовувати послуги суб`єктів господарювання на підставі відповідних договорів.
Відповідно до загальних положень Статуту КУ «ОДЕСРЕКЛАМА», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 14.12.2017 № 2770-VII, засновником установи є Одеська міська рада, координацію діяльності установи здійснює Управління реклами Одеської міської ради. Установа є юридичною особою та неприбутковою бюджетною установою. Відповідно до розділу 2 Статуту основною метою установи є задоволення міських суспільних потреб шляхом реалізації господарської компетенції органів місцевого самоврядування в галузі формування сучасного міського дизайну, у тому числі у сфері зовнішньої реклами. Пунктом 2.2 передбачено завдання КУ «ОДЕСРЕКЛАМА», зокрема, здійснення за дорученням уповноваженого органу організаційних заходів, спрямованих на забезпечення дотримання встановленого порядку розміщення об`єктів зовнішньої реклами та вивісок, формування естетичного міського середовища; демонтаж у встановленому порядку засобів зовнішньої реклами та вивісок (підпункти 2.2.2 та 2.2.7 пункту 2 Статуту).
Зі змісту наведених норм убачається, що рішення про демонтаж рекламних конструкцій на підставі локальних нормативно-правових актів приймається виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а у випадку невиконання такого рішення особами, винними в порушенні норм рекламного законодавства, демонтаж протиправно розміщених рекламних засобів здійснюється відповідними комунальними підприємствами та установами, підпорядкованими виконавчим органам.
Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02.11.2021 у справі № 916/214/20 та застосовано Верховним Судом у постанові від 05.05.2022 у справі № 916/3445/19.
Відповідно до пункту 46 Типових правил № 2067 у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.
У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Це положення узгоджується зі змістом пункту 47 Типових правил № 2067, за яким розповсюджувач зовнішньої реклами, винний у порушенні цих Правил, несе відповідальність згідно із законодавством, а також із частиною 1 статті 27 Закону № 270/96-ВР, за якою особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.
За частиною 1 статті 26 Закону № 270/96-ВР контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень:
- центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами;
- Антимонопольний комітет України - щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції;
- Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення - щодо телерадіоорганізацій усіх форм власності;
- центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну бюджетну політику у сфері управління державним боргом та гарантованим державою боргом, - щодо реклами державних цінних паперів;
- Національний банк України - щодо реклами на ринках фінансових послуг (у тому числі споживчого кредиту), крім фондового ринку;
- Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку - щодо реклами на фондовому ринку;
- центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах будівництва, архітектури - щодо спорудження житлового будинку;
- центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення, - щодо реклами про вакансії (прийом на роботу).
Згідно з частиною 2 цієї статті на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.
Також, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.
Проте вирішення питання щодо демонтажу рекламних конструкцій, встановлених з порушенням передбаченого законодавством порядку розміщення реклами, до повноважень, наданих законодавством Держпродспоживслужбі та відповідно її територіальному органу - Головному управлінню Держпродспоживслужби в Одеській області, не віднесено.
Відтак, Правилами № 434 чітко передбачені повноваження робочих органів здійснювати контроль за додержанням цих Правил (у тому числі контроль щодо самовільного розміщення реклами) та звертатися до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк, а видача відповідних приписів про демонтаж самовільно розміщених конструкцій є формою реалізації повноважень з контролю за дотриманням законодавства щодо порядку розміщення реклами, які належать до компетенції місцевого самоврядування.
Такий висновок узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 19.02.2013 у справі № 21-18а13, за якими Управління реклами Одеської міської ради у правовідносинах з контролю за розміщенням зовнішньої реклами наділене повноваженнями щодо складання приписів та демонтажу рекламних конструкцій, вивісок, а також від 29.10.2015 у справі № 2-а-6892/11, прийнятими за результатом розгляду справи щодо неоднакового застосування касаційним судом статті 30 Закону № 280/97-ВР, частини 1 статті 16 Закону № 270/96-ВР. У подальшому цей висновок застосований Верховним Судом у постановах від 26.11.2019 у справі № 461/6414/17, від 03.12.2020 у справі № 2а/1522/6892/11, від 30.04.2020 у справі № 323/3491/16-а, від 29.04.2020 у справі № 826/1703/16, від 27.02.2020 у справі № 405/4704/15-а, від 28.11.2019 у справі № 522/15817/16-а, від 05.05.2022 у справі № 916/3445/19, від 27.03.2025 у справі № 916/1738/19.
Колегія суддів касаційного суду не вбачає підстав для відступу від вказаних висновків, позаяк Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.11.2021 у справі № 916/214/20 погодилась з ними, підтвердивши наявність у виконавчого органу Одеської міської ради повноважень щодо вирішення питання про демонтаж неправомірно встановленого об`єкта зовнішньої реклами.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду виходила з аналізу положень законодавства про місцеве самоврядування та про рекламу та дійшла висновку про те, що виконавчий орган сільської, селищної, міської ради є органом, що надає дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, вирішує питання, пов`язані з дозвільним контролем за розміщенням рекламних засобів, тобто здійснює контроль за дотриманням правил розміщення реклами, а отже, у межах своїх повноважень може приймати рішення про усунення порушень цих правил, зокрема рішення про зобов`язання розповсюджувача реклами демонтувати рекламний засіб, установлений без відповідного на те дозволу.
Визначення Правилами № 434 повноважень робочих органів у межах здійснення контролю за додержанням місцевих правил розміщення реклами (у тому числі контроль щодо самовільного розміщення реклами), видача та виконання відповідних приписів про демонтаж самовільно розміщених конструкцій є формою реалізації повноважень з контролю за дотриманням законодавства щодо порядку розміщення реклами, які належать до компетенції місцевого самоврядування.
З огляду на вищезазначене, висновок суду апеляційної інстанції про те, що примусовий демонтаж самовільно розміщених конструкцій належить до сфери виключної компетенції та функцій спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства України про рекламу, не ґрунтуються на чинному законодавстві та суперечить наведеній вище сталій судовій практиці Верховного Суду.
Суд апеляційної інстанції наведеної практики Великої Палати Верховного Суду не врахував, дійшовши передчасного висновку про відмову у задоволенні позову з підстав віднесення питання демонтажу незаконно встановлених рекламних конструкції до повноважень Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області.
Разом з тим під час розгляду справи судом апеляційної інстанції враховані висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.11.2019 у справі № 522/19532/14, про те, що:
- за змістом Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закону № 270/96-ВР відповідачі (виконавчий комітет Одеської міської ради та КУ «ОДЕСРЕКЛАМА») не належать до числа органів, уповноважених на здійснення заходів державного контролю;
- Типовими правилами № 2067 передбачено, що в разі невиконання у визначений строк вимог про усунення порушень виконавчі органи міських рад подають інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, у разі виявлення невиконання вимоги щодо маркування рекламних засобів відповідач (Управління реклами Одеської міської ради та КУ «ОДЕСРЕКЛАМА»), діючи в межах визначеної законом компетенції, вправі був звернутися до уповноваженого органу державного нагляду (контролю);
- положення Правил № 434 в цій частині суперечать вимогам норм нормативно-правових актів вищої юридичної сили і не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. 
Проте такі висновки є незастосовними під час розгляду цієї справи з огляду на висновки, викладені у постанові від 13.02.2019 у справі № 130/1001/17 Великою Палатою Верховного Суду. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що логіка побудови й мета існування процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів.
Цей висновок застосовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.02.2020 у справі № 817/1427/17, від 22.04.2020 у справі № 400/1977/19, від 29.04.2020 у справі № 240/10130/19 та від 30.11.2021 у справі № 400/4650/19, від 05.02.2022 у справі № 916/3445/19.
Враховуючи вказані вище правові висновки, колегія суддів зазначає, що оскільки у постанові від 02.11.2021 у справі № 916/214/20 Велика Палата Верховного Суду підтвердила наявність у виконавчого органу Одеської міської ради повноважень щодо вирішення питання про демонтаж неправомірно встановленого об`єкта зовнішньої реклами, дійшла висновку про те, що виконавчий орган сільської, селищної, міської ради є органом, що надає дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, вирішує питання, пов`язані з дозвільним контролем за розміщенням рекламних засобів, тобто здійснює контроль за дотриманням правил розміщення реклами, а отже, у межах своїх повноважень може приймати рішення про усунення порушень цих правил, зокрема рішення про зобов`язання розповсюджувача реклами демонтувати рекламний засіб, установлений без відповідного на те дозволу, суд апеляційної інстанції повинен був врахувати саме цей висновок, а не висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 522/19532/14. 
Разом з тим, як зазначено вище, згідно з пунктом 13.1 Правил № 434 демонтаж рекламних засобів здійснюється КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» за направленням робочого органу. Для виконання цих функцій підприємство може використовувати послуги суб`єктів господарювання на підставі відповідних договорів.
Пунктом 13.2 Правил № 434 передбачено, що демонтаж рекламного засобу здійснюється відповідно до цих Правил у наступних випадках:
а) рекламний засіб є протиправно розміщеним;
б) рекламний засіб розміщується з порушенням вимог, передбачених розділом 6 цих Правил, або технічний стан рекламного засобу не відповідає вимогам безпеки, а також якщо відповідні порушення чи недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу;
в) рекламний засіб перебуває у неналежному санітарному та/або технічному стані (забруднений, погано пофарбований, містить несправні конструктивні елементи тощо), а також, якщо відповідні недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу.
Згідно з пунктом 13.3 Правил № 434 у випадках, визначених абзацом «а» пункту 13.2 цих Правил, демонтаж рекламного засобу здійснюється його власником за приписом робочого органу у термін, визначений приписом.
Про виконання припису власник рекламного засобу зобов`язаний письмово повідомити робочий орган не пізніше наступного дня від дати демонтажу рекламного засобу.
У разі невиконання зазначеного припису у встановлений робочим органом термін, демонтаж рекламного засобу здійснюється КУ «ОДЕСРЕКЛАМА».
У випадках, визначених абзацами «б», «в» пункту 13.2 цих Правил, демонтаж рекламного засобу здійснюється після спливу терміну, зазначеного у приписі робочого органу, якщо вказані у приписі недоліки не усунуті або власник рекламного засобу не здійснив демонтаж самостійно.
Таким чином, невиконання неоскарженого припису про демонтаж створює правовий обов`язок суб`єкта господарювання здійснити демонтаж конструкції або надати уповноваженому органу доступ для його здійснення.
Водночас у справі, що розглядається, не з`ясованими та не оціненими залишились фактичні обставини щодо забезпечення або перешкоджання органу контролю доступу до даху багатоквартирного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 29, корпус 1, на якому встановлена рекламна конструкція, зокрема, не з`ясована правова природа правовідносин між відповідачем та третьою особою ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» в контексті відповідальності за експлуатацію будівлі та забезпечення доступу до даху багатоквартирного будинку, в тому числі з метою демонтажу реклами.
В контексті приписів статей 1, 8, 9, 16 Закону № 270/96-ВР судами не надана повна оцінка статусу третьої особи ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» та належності напису «KADORR».
Не надана оцінка й обставинам та причетним до встановлення рекламної конструкції у кількості 1 шт., розміром 18м х 3м х 1м, з написом «KADORR» на даху будинка за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 29, корпус 1.
Встановлення та надання оцінки цим обставинам відноситься до компетенції судів попередніх інстанцій та має безпосередній вплив на визначення кола учасників у справі, їх статус та правове регулювання спірних правовідносин, та зміст позовних вимог в контексті повноважень контролю за дотриманням законодавства щодо розміщення реклами.
За змістом статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає склад всіх учасників справи; обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суди повинні належним чином мотивувати свої висновки та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, Верховний Суд вважає, що для правильного вирішення цього спору судам необхідно встановити всі обставини справи, визначити склад учасників справи, з цього приводу належним чином дослідити наявні докази, а у разі потреби, витребувати додаткові. Також надати оцінку всім аргументам, які учасники справи наводять в обґрунтування своїх вимог та заперечень. За наслідками встановлених обставин і перевірки їх доказами зробити висновок про наявність або відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно із частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справ.
Відповідно до частини 4 статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. 
За таких обставин рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Комунальної установи «ОДЕСРЕКЛАМА» Одеської міської ради задовольнити частково.
Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 420/23606/24 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена.

Судді Верховного Суду С.М. Чиркін

Я.О. Берназюк

В.М. Шарапа