Справа №461/5877/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2026 року Галицький районний суд міста Львова у складі головуючої судді Павлюк О. В., за участю секретаря судового засідання Сороки П. В., відповідача — ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» (далі — Позивач або Банк) (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ЄДРПОУ 19390819) до ОСОБА_1 (далі — Відповідач) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором, —
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 224’222,63 грн. та 2’690,67 грн. судового збору.
В обґрунтування позову покликається на те, що 24.03.2023 сторони уклали Генеральний кредитний договір № ГКД-954537.2 (далі - Кредитний договір).
Відповідно до Кредитного договору сторони погодили, що Банк зобов`язується відкрити Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, ц межах котрої надавати йому кредити (Транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим Договором та діючими Тарифами Банку. Максимальна сума заборгованості Позичальника за наданими Банком траншами становить 300’000 грн., включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів Банком приймається за кожним Траншем окремо та зобов`язання Банку щодо надання траншів у рамках цього договору є відкличними.
Строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з дати її відкриття, строк дії окремого Траншу, який надається Клієнту у рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п. 1.2. Кредитного договору).
Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за користування Траншем Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку у розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу Банку (15%), що на момент підписання Кредитного договору становить 19,5% річних, а також плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни, визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів у розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі.
21.10.2024 у рамках Кредитного договору було видано транш за номером № G02.10701.011331648 у розмірі 195’050,00 грн (надалі — Транш), підтвердженням чого є належним чином засвідчені копії меморіальних ордерів, що додаються. Одночасно з видачею Траншу Відповідачу було надіслано Графік щомісячних платежів за Траншем.
Вказане узгоджується з п. 1.3. Кредитного договору, за яким у день надання Траншу Банк передає особисто Позичальнику або надсилає поштою рекомендованим листом, а Позичальник надає згоду на отримання у такий спосіб, Графіка щомісячних платежів за Траншем (далі - «Графік щомісячних платежів» та не пізніше наступного банківського дня здійснює переказ Траншу з позичкового рахунку на банківський поточний рахунок Позичальника, надалі по тексту - «БПР» за винятком коштів в сумі страхового платежу, які Банк за розпорядженням Позичальника переказує на рахунок страховика в порядку п. 1.5. Договору.
Власне волевиявлення на отримання Траншу за Кредитним договором Відповідач висловив шляхом надсилання із власного Абонентського номера телефону CMC-повідомлення на номер НОМЕР_2 , що узгоджується із п. 1.8. Кредитного договору, за яким Позичальник заявляє про виконання Банком в повному обсязі вимог щодо інформування Позичальника, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», підтверджує своє волевиявлення щодо отримання Кредиту та укладає Кредитний договір в один із наступних способів, зокрема: шляхом скерування з Абонентського номера телефону, вказаного в Розділі 3 цього Договору ( НОМЕР_3 ), коду, отриманого за допомогою СМС- повідомлення згідно з п.п. 4 п. 1.7., на номер 3553.
На підтвердження викладеного надається належним чином засвідчена копія Реєстру СМС-повідомлень за квітень 2024 року, оформленого на виконання Договору надання послуг № 01/01122020, укладеного 01.12.2020 між Позивачем та ТОВ «Мобільний Маркетинг», згідно з котрим обслуговується вище вказаний короткий номер 3553, визначений додатком № 2 до вказаного Договору.
Під № 37 у вище вказаному Реєстрі CMC-повідомлень наявне CMC-повідомлення Банку із проханням підтвердити власне волевиявлення на отримання Траншу, адресоване на абонентський номер телефону Відповідача: НОМЕР_3 , та отриману від Відповідача відповідь із зазначеним у ній кодом, із раніше отриманого CMC-повідомлення Банку.
Відповідно до п. 1.9. Кредитного договору здійснення Позичальником операцій у порядку п. 1.8. цього Договору вважаються його згодою на отримання Траншу в рамках та на умовах цього Договору та кошти автоматично перераховуються на картковий рахунок Позичальника.
Банк у повному обсязі виконав власні зобов`язання за Кредитним договором, видавши Відповідачу 21.10.2024 у рамках Кредитного договору Транш за номером № G02.10701.011331648 у розмірі 195’050,00 грн.
Однак, Відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого станом на 07.07.2026 утворилась заборгованість у розмірі 224’222,63 грн., яка складається з такого: 185’421,01 грн — прострочений борг, 38’801,62 грн — прострочені проценти.
Враховуючи наведене, а також те, що станом на дату подання цього позову Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, позивач був вимушений звернутись до суду із цим позовом.
Ухвалою від 05.08.2026 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті, встановивши сторонам строки для подання заяв по суті справи.
09.09.2026 через систему Електронний Суд від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначає, що нараховані Позивачем штрафи та пеня після 24.02.2022 є незаконними та не підлягають стягненню. Також вказує, що Позивач у суму загальної заборгованості безпідставно включає щомісячну комісію за обслуговування кредиту/касове обслуговування, яка є також незаконною. Відповідач ніколи не ухилялася від виконання зобов`язань та виходила на зв`язок. 18.12.2025 Відповідач особисто зверталася до Банку зі заявою щодо врегулювання заборгованості через скрутне матеріальне становище. Банк частково визнав складні обставини Відповідача, надавши відстрочку на період листопад грудень 2025 року. Проте, надалі Банк виставив обов`язковий щомісячний платіж у розмірі 10 000 грн. При спробах врегулювання це питання у телефонному режимі, представники Позивача категорично відмовлялися слухати аргументи Відповідача. Натомість, здійснювали психологічний тиск, у тому числі шляхом неправомірних дзвінків третім особам (знайомим та колегам Відповідача), які не є поручителями за даним договором, що є прямим порушенням вимог ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування» щодо дотримання правил етичної поведінки. Також вказує, що Відповідач працює на державній службі, її середньомісячний дохід Відповідача складає близько 14 000 грн. Наприкінці 2025 року Відповідач тривалий час перебувала у статусі безробітної та отримувала допомогу по безробіттю, що підтверджується записами у трудовій книжці та довідки ОК-7. У зв`язку з наведеним, у випадку, якщо Суд прийде до висновку про задоволення позовних вимог, просить розстрочити виконання судового рішення безстроково, встановивши фіксований щомісячний платіж у розмірі 1000,00 грн.
Представниця Позивача, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просить здійснювати розгляд справи у її відсутності. 
Відповідач, яка брала участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, надала суду аргументи аналогічні до відзиву, та просила розстрочити виконання судового рішення безстроково, встановивши фіксований щомісячний платіж у розмірі 1000,00 грн. 
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов до такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд встановив, що 24.03.2023 сторони уклали Генеральний кредитний договір № ГКД-954537.2 (далі - Кредитний договір).
Відповідно до Кредитного договору сторони погодили, що Банк зобов`язується відкрити Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, ц межах котрої надавати йому кредити (Транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим Договором та діючими Тарифами Банку. Максимальна сума заборгованості Позичальника за наданими Банком траншами становить 300’000 грн., включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів Банком приймається за кожним Траншем окремо та зобов`язання Банку щодо надання траншів у рамках цього договору є відкличними.
Строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з дати її відкриття, строк дії окремого Траншу, який надається Клієнту у рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п. 1.2. Кредитного договору).
Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за користування Траншем Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку у розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу Банку (15%), що на момент підписання Кредитного договору становить 19,5% річних, а також плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни, визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів у розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі.
21.10.2024 у рамках Кредитного договору було видано транш за номером № G02.10701.011331648 у розмірі 195’050,00 грн (надалі — Транш), підтвердженням чого є належним чином засвідчені копії меморіальних ордерів, що додаються. Одночасно з видачею Траншу Відповідачу було надіслано Графік щомісячних платежів за Траншем.
Вказане узгоджується з п. 1.3. Кредитного договору, за яким у день надання Траншу Банк передає особисто Позичальнику або надсилає поштою рекомендованим листом, а Позичальник надає згоду на отримання у такий спосіб, Графіка щомісячних платежів за Траншем (далі - «Графік щомісячних платежів» та не пізніше наступного банківського дня здійснює переказ Траншу з позичкового рахунку на банківський поточний рахунок Позичальника, надалі по тексту - «БПР» за винятком коштів в сумі страхового платежу, які Банк за розпорядженням Позичальника переказує на рахунок страховика в порядку п. 1.5. Договору.
Власне волевиявлення на отримання Траншу за Кредитним договором Відповідач висловив шляхом надсилання із власного Абонентського номера телефону CMC-повідомлення на номер НОМЕР_2 , що узгоджується із п. 1.8. Кредитного договору, за яким Позичальник заявляє про виконання Банком в повному обсязі вимог щодо інформування Позичальника, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», підтверджує своє волевиявлення щодо отримання Кредиту та укладає Кредитний договір в один із наступних способів, зокрема: шляхом скерування з Абонентського номера телефону, вказаного в Розділі 3 цього Договору ( НОМЕР_3 ), коду, отриманого за допомогою СМС- повідомлення згідно з п.п. 4 п. 1.7., на номер 3553.
На підтвердження викладеного надається належним чином засвідчена копія Реєстру СМС-повідомлень за квітень 2024 року, оформленого на виконання Договору надання послуг № 01/01122020, укладеного 01.12.2020 між Позивачем та ТОВ «Мобільний Маркетинг», згідно з котрим обслуговується вище вказаний короткий номер 3553, визначений додатком № 2 до вказаного Договору.
Під № 37 у вище вказаному Реєстрі CMC-повідомлень наявне CMC-повідомлення Банку із проханням підтвердити власне волевиявлення на отримання Траншу, адресоване на абонентський номер телефону Відповідача: НОМЕР_3 , та отриману від Відповідача відповідь із зазначеним у ній кодом, із раніше отриманого CMC-повідомлення Банку.
Відповідно до п. 1.9. Кредитного договору здійснення Позичальником операцій у порядку п. 1.8. цього Договору вважаються його згодою на отримання Траншу в рамках та на умовах цього Договору та кошти автоматично перераховуються на картковий рахунок Позичальника.
Банк у повному обсязі виконав власні зобов`язання за Кредитним договором, видавши Відповідачу 21.10.2024 у рамках Кредитного договору Транш за номером № G02.10701.011331648 у розмірі 195’050,00 грн, що, зокрема, підтверджується платіжними інструкціями від 21.10.2024 та випискою по особовому рахунку Відповідача № НОМЕР_4 .
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
У частині 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
Відповідач умов договору у встановлений договором термін не виконав.
У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, на адресу Відповідача Банк направив вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 04.05.2026. Згідно з цією вимогою Банк вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Однак, Відповідач на вказану вимогу не відреагував та свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав.
Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості, станом на 07.07.2026 загальна сума заборгованості за кредитом становить 224’222,63 грн., яка складається з такого: 185’421,01 грн — прострочений борг, 38’801,62 грн — прострочені проценти.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановив, що дійсно у Відповідача наявна заборгованість по договору. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.
Суд оцінює критично доводи Відповідача про незаконність та необґрунтованість стягнення з Відповідача комісії, штрафу та пені, оскільки такі йому не нараховувалась та не заявлялась Банком до стягнення.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.
Щодо можливості розстрочення виконання Відповідачем судового рішення, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), — встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи — тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка – спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.
Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Отже, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
Водночас, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.
Водночас, відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 у справі №916/190/18.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно з ч. 1ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, – і за її межами.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Так, Відповідач стверджує, що можливості сплатити розмір заборгованості у повній мірі на теперішній час немає, просить суд врахувати її скрутне матеріальне становище, її середньомісячний дохід складає близько 14 000 грн. Наприкінці 2025 року Відповідач тривалий час перебувала у статусі безробітної та отримувала допомогу по безробіттю, що підтверджується записами у трудовій книжці та довідки ОК-7. У зв`язку з чим просить суд про розстрочку виконання рішення суду.
Оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що наявні підстави для розстрочення рішення суду, оскільки Відповідач не отримує достатнього доходу для виконання рішення суду одразу у повному обсязі, однак має намір виконати рішення добровільно, а також враховуючи введений на території України правового режиму – воєнний стан, суд вважає за можливе розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Галицького районного суду м. Львова у у частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 224’222,63 грн терміном на 12 (дванадцять) місяців з дня набрання законної сили рішення суду, встановивши такий графік погашення заборгованості: до 18 жовтня 2026 року – 18’685,22 грн; до 18 листопада 2026 року – 18’685,22 грн; до 18 грудня 2026 року – 18’685,22 грн; до 18 січня 2027 року – 18’685,22 грн; до 18 лютого 2027 року – 18’685,22 грн; до 18 березня 2027 року – 18’685,22 грн; до 18 квітня 2027 року – 18’685,22 грн; до 18 травня 2027 року – 18’685,22 грн; до 18 червня 2027 року – 18’685,22 грн; до 18 липня 2027 року – 18’685,22 грн; до 18 серпня 2027 року – 18’685,22 грн; до 18 вересня 2027 року – 18’685,21 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 81, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, суд — 
В И Р І Ш И В :
1. Позов — задовольнити.
2. Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ЄДРПОУ 19390819) заборгованість за кредитним договором у розмірі 224’222,63 грн (двісті двадцять чотири тисячі двісті двадцять дві гривні шістдесят три копійки).
3. Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )  на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ЄДРПОУ 19390819) 2’690,67 грн. судового збору.
4. Розстрочити  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) виконання цього рішення у частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 224’222,63 грн (двісті двадцять чотири тисячі двісті двадцять дві гривні шістдесят три копійки), терміном на 12 (дванадцять) місяців з дня набрання законної сили цього рішення, встановивши такий графік погашення заборгованості:
- до 18 жовтня 2026 року – 18’685,22 грн (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень двадцять дві копійки); 
- до 18 листопада 2026 року – 18’685,22 грн (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень двадцять дві копійки); 
- до 18 грудня 2026 року – 18’685,22 грн (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень двадцять дві копійки); 
- до 18 січня 2027 року – 18’685,22 грн (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень двадцять дві копійки); 
- до 18 лютого 2027 року – 18’685,22 грн (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень двадцять дві копійки); 
- до 18 березня 2027 року – 18’685,22 грн (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень двадцять дві копійки); 
- до 18 квітня 2027 року – 18’685,22 грн (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень двадцять дві копійки); 
- до 18 травня 2027 року – 18’685,22 грн (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень двадцять дві копійки); 
- до 18 червня 2027 року – 18’685,22 грн (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень двадцять дві копійки); 
- до 18 липня 2027 року – 18’685,22 грн (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень двадцять дві копійки); 
- до 18 серпня 2027 року – 18’685,22 грн (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень двадцять дві копійки); 
- до 18 вересня 2027 року – 18’685,21 грн (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень двадцять одну копійку); 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлений 18.09.2026.
Суддя Ольга ПАВЛЮК