Справа №638/19872/26
Провадження № 3/638/3915/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Подус Г.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з в/ч НОМЕР_1 , про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-11 КУпАП,-

встановив:

09.08.2026 року під час проведення перевірки наявності особового складу було виявлено відсутність військовослужбовця ОСОБА_1 , який самовільно залишив місце служби. 10.08.2026 року ОСОБА_1 повернувся до місця служби.
В судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи міститься заява від нього, в якій вину у вчиненні правопорушення визнав у повному обсязі, факти, викладені у протоколі, не оспорював, щиро каявся у вчиненому.
Частиною 4 ст.172-11 КУпАП встановлено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, суддя дійшов висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП в повному обсязі доведена дослідженими судом доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення А7032 №9 від 11.08.2026 року, письмовими поясненнями, доповіддю про факт самовільного залишення частини.
Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді мінімального штрафу.
Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Однак, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, між іншим, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем.
Таким чином, ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 172-11, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-
постановив:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Відповідно до положень ст.ст.307–308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000 гривень.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: