13.07.2026 
ЄУН 389/2062/25
Провадження №2/389/558/25

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
13 липня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді – Берднікової Г.В.,
 
за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу, в порядку загального позовного провадження, за позовом ОСОБА_1 до Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Васильченко З.С., 11 червня 2026 року подала до суду позовну заяву, в якій позивач просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2011 року, за сімейними обставинами, ОСОБА_1 була змушена переїхати до села Васине Кропивницького району Кіровоградської області. Власного житла у неї не було тому, вона звернулась до Мошоринської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області з проханням виділити їй для проживання житловий будинок. Після чого, отримавши дозвіл сільської ради, в жовтні 2011 року вона вселилася в будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , і в цьому будинку вона безперервно проживає до теперішнього часу. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вищезазначений житловий будинок ні за ким не зареєстроване. Вона вже більше десяти років проживає у спірному будинку, але не має змоги вільно, на власний розсуд володіти, розпоряджатися домоволодінням, зареєструватись у ньому, оформити субсидію. За час її проживання в будинку ніхто жодного разу не з`являвся до помешкання з питанням про її виселення, не заявляв своїх прав на будинок як власник, отже вона добросовісно та відкрито володіє цим майном, з дозволу сільської ради, більше десяти років, постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою, утримує житло в належному стані, проводить поточні ремонти. За вказаних обставин позивач вирішила звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх прав.
Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, представник позивача подала заяву, вякій посила розглядати справу за їх відсутності. Заявлені вимоги підтримують.
Представник відповідача Суботцівської сільської ради у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі з ухваленням рішення на розсуд суду.
Третя особа ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій посила розглядати справу за її відстуності та повідомила, що дійсно в жовтні 2011 року вона зі своєю матір`ю ОСОБА_1 у зв`язку з сімейними обставинами змушені були переїхати до села Васине Кропивницького району Кіровоградської області. Власного житла у них не було, тому мати звернулася до Мошоринської сільської ради з проханням надати їм для проживання житловий будинок, отримавши дозвіл сільської ради, в жовтні 2011 року вони велилисяя в будинок за адресою: АДРЕСА_1 , бе безперервно проживають до тепершнього часу.
Дослідивши матеріали справи та оглянувши Інвентаризаційну справу на будинок, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до довідки Володимирівського старостинського округу Суботцівської сільської ради від 06 грудн 2021 року, позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає з 07 жовтня 2011 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , ні за ким не зареєстроване.
У довідці Суботцівської сільської ради від 23 липня 2025 року зазначено, що у жовтні 2011 року ОСОБА_1 , звернулася до Мошоринської сільської ради з заявою щодо внесення її до обліку осіб, які фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі поданої заяви ОСОБА_1 була внесена до внутрішнього обліку з 07 жовтня 2011 року, як особа, що фактично проживає без реєстрації за вищевказаною адресою і проживає до теперішнього часу. Разом з тим, будь-яких рішень Мошоринською сільською радою про - виділення останній житлового будинку не приймалося, документальних підтверджень цього невиявлено. За наявними записами в погодарских книгах, у хронологічному порядку житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 , користувалися наступні особи: ОСОБА_3 - період проживання 1983-1990 роки; ОСОБА_4 - період проживання 1991-2000, 2001-2005 роки; ОСОБА_5 період проживання 2006 - 2010 роки; ОСОБА_6 період проживання 2011 рік - проживала до внесення ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 - фактично проживає з 07.10.2011 року без офіційної реєстрації.
У виписці з погосподарських книг зазначено, що згідно з записами в погосподарській книзі №16 за 1983-1985 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 , погосподарській книзі №12 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 , житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: с.Васине Знам?янського району Кіровоградської області (далі будинок), а також земельна ділянка загальною площею 0,5900 га, на якій розташований вказаний будинок (далі земельна ділянка), обліковується за покійним ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рік побудови будинку - 1972. Згідно із записами в погосподарській книзі №12 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 , погосподарській книзі №14 за 1996-2000 роки, особовий рахунок № НОМЕР_4 , погосподарській книзі №25 за 2001-2005 роки, особовий рахунок № НОМЕР_5 , житловий будинок, а також земельна ділянка, обліковується за покійною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно із записами в погосподарській книзі №21 за 2006-2010 роки, особовий рахунок № НОМЕР_6 , житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, а також земельна ділянка, обліковується за покійною гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . В погосподарській книзі №27 за 2011-2015 роки особовий рахунок № НОМЕР_7 , житловий будинок, а також земельна ділянка, обліковується за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 , до 07.10.2011 року Згідно погосподарській книзі №27 за 2011-2015 роки особовий рахунок № НОМЕР_7 , погосподарській книзі №27 за 2016-2020 роки особовий рахунок № НОМЕР_7 , у житловому будинку починаючи з 07.10.2011 по 01.01.2019 рік фактично проживав без реєстрації, був включений до складу домогосподарства та обліковується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Згідно погосподарській книзі №27 за 2016-2020 роки, особовий рахунок № НОМЕР_7 , погосподарській книзі №13 за 2021-2025 роки особовий рахунок № НОМЕР_8 , в житловому будинку починаючи з 07.10.2011 до теперішнього часу, фактично проживає без реєстрації, була включена до складу домогосподарства та обліковується за гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .
З матеріалів Інвентарізаційної справи №295 заведеної 30 липня 1991 року наданої Знам`янським міжміським комунальним підприємтсвом «Бюро технчної інвентарізації» вбачається, що на житловий будинок по АДРЕСА_1 25 квітня 2001 року державним нотаріусом Знам`янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Тепляковим В.М. було видано свідоцтво про право на спадщину на вказаний житловий будинок на ім`я ОСОБА_8 , яка мешкає в АДРЕСА_2 . Спадкодавець ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 
Відповідно до довідки виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 21 листопада 2025 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , значиться знятою з зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 . з 13 березня 2016 року, у зв`язку з державною реєстрацією смерті.
Зі спадкової справи №428 заведеної 12 жовтня 2000 року після смерті ОСОБА_4 вбачається, що із заявою про прийняття її спадщини звернулася її сестра – ОСОБА_8 . А ОСОБА_9 подав заяву про відмову від спадщини. На коисть останніх спадкодавцем було складенозаповіт на все її майно. На день смерті ОСОБА_4 поживала одна за адресою с.Васине Знам`янського району. 25 квітня 2001 року нотаріусом видано ОСОБА_8 свідоцтвпо про право на спадщину ОСОБА_4 на житловий будтнок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходитья по АДРЕСА_1 , належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності виданого Мошоринською сільською радою 29 серпня 1991 року за №16 та зареєстроване Знам`янським БТІ 29 серпня 1991 року за №245/3.
Після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 спадкову справу за №58/2016 заведено у Кропивницькій міській державній нотаріальній конторі №2. З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття її спадщини звернулася спадкоємець за заповітом ОСОБА_10 , адреса місця її прожтвання: АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 за життя склала заповіт яким заповіла останній квартиру 25 квітня 2001 року. На момент смерті ОСОБА_8 проживала та була зареєстрована одна за адресою АДРЕСА_2 .
Також позивачем до матеріалів справи долучено квитанції про сплату житлово-комунальних послуг за постачання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 , протягом 2012 – 2025 років.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, третя особа у справі - ОСОБА_2 , з 13 березня 2008 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , в письмових поясненнях кожний окремо повідомили, що проживають в с.Васине Кропивницького району Кіровоградської області та їм відомо, що ОСОБА_1 у жовтні 2011 року перееїхала до села Васине та поселилася у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , в якому безперервно проживає до цього часу. Вона самостійно утримує будинок, проводить ремонтні роботи, покращує умови проживання, доглядає за прибудинковою територією та земельною ділянкою. Жодних претензій щодо користування вказаним житловим будинком від нших осіб за весь час не виникало, а попередній власник будинку не зявляється та не користується ним.
Отже на підставі зібраних у справі доказів, в їх сукупності судом встановлено що житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25 квітня 2001 року після смерті ОСОБА_4 належав ОСОБА_8 , яка також померла ІНФОРМАЦІЯ_14 . Після її смерті вказаний будинок ніхто не успадкував, право внасності на нього не зареєстровано. У вказаному будинку з 2011 року, зі згоди сільської ради, постійно проживає позивач ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_2 . Позивач утримує будинок, здійснює його ремонт, платить комунальні послуги, доглядає присадибну земельну ділянку, тобто відкрито та безперервно володіє ним. Даних про те, що будь-які інші особи претендують на вказаний будинок, судом не знайдено.
Положенням статті 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.
Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.
Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.
Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.
Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.
Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац другий частини третьої статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.
Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.
Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.
Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.
У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) не знайшла підстав для відступу від наведених висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки за змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.
Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Враховуючи те, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном – житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , і понад десять років відкрито, безперервно ним володіє, та на вказане нерухоме майно не претендують інші особи, за нею може бути визнано право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю згідно з ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України. Відтак, позовні вимоги є огрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.2,4,12,13,81,89, 259,263-265, 274,354 ЦПК України суд,
У Х В А Л И В:

 
Позов  ОСОБА_1 , задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про сторін:
позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
 
відповідач – Суботцівська сільська рада, код ЄДРПОУ 04365106, місцезнаходження: вул.Центральна, 10, с. Суботці Кропивницького району Кіровоградської області.
 
третя особа - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_10 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

 
Суддя           Г.В. Берднікова