справа № 198/471/26 
провадження № 2/0198/429/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2026 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судових засідань Довгопол О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща Юріївка Павлоградського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа  Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора Південного управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, 

В С Т А Н О В И В:
Представник позивачки адвокат Ручайська А.М. звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Юріївської селищної ради (колишньої Вербуватівської сільської ради), яку спадкодавець заповіла ОСОБА_1 .
У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивачка не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Так, за життя спадкодавця остання та позивачка проживали не разом, оскільки не були родичами або близькими особами, в зв`язку з чим про смерть ОСОБА_2 позивачка дізналась після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини.
Оскільки ОСОБА_1 своєчасно не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, постановою державного нотаріуса від 26 травня 2026 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. 
На підставі викладеного позивачка просить суд вважати причини пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 поважними та визначити їй додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.
23.06.2026 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання, в порядку підготовки справи до судового розгляду від Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачка та її представник в підготовче судове засідання не з`явились, в наданій заяві представник позивачки просила розглянути справу за їх відсутності.
Представник відповідача Юріївської селищної ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечував.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового розгляду за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 27.12.2022. 
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий номер 1225980700:01:001:0270, площею 6,0924 га, розташованої на території Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області (на теперішній час – Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області). Земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ – ДН № 120137, виданого 12.04.2002. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 3918, номер об`єкта нерухомого майна – 318716612259.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадщина, на яку претендує позивач, відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок смерті ОСОБА_2 .
Згідно зі ст.ст. 1217, 1218, 1233, 1258, 1261 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
13 квітня 2018 року померлою було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, за яким належну їй на підставі державного акта на право приватної власності земельну ділянку з кадастровим номером 1225980700:01:001:0270 ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 .
Тобто, позивач у справі за певних умов може спадкувати за заповітом, оскільки відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 
Відповідно до принципу свободи заповіту заповідач не зобов`язаний повідомляти кому-небудь про зміст заповіту, намір написати, змінити чи скасувати заповіт, так як і про причини прийнятого рішення. Положення про таємницю спадкування закріплене у ст. 1255 ЦК України. Так, нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту. 
За положеннями пункту 2.1. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.
Таким чином, з огляду на таємницю спадкування, спадкоємець за заповітом може навіть не знати про наявність заповіту у разі, якщо особисто спадкодавець за життя не повідомив про намір заповідати все або частину належного майна саме йому. В свою чергу, жодною нормою права не передбачено обов`язок органів державної реєстрації актів цивільного стану повідомляти нотаріуса за місцем відкриття спадщини про реєстрацію смерті особи з метою пошуку можливих спадкоємців за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1269 ЦК України обов`язковою умовою реалізації спадкових прав спадкоємцем, який не проживав постійно разом зі спадкодавцем, є подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Наслідком невчинення таких дій є пропущення строку для прийняття спадщини.
З копії спадкової справи та інформації з відповідних реєстрів суд робить висновок, що до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини жоден з інших спадкоємців, крім позивачки, не звертався. Також ОСОБА_2 за життя складений тільки заповіт від 13.04.2018, яким вона заповідала земельну ділянку ОСОБА_1 . 
Позивачка звернулась до державного нотаріуса Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом лише 26 травня 2026 року, тобто після спливу строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, в зв`язку з чим приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Судом встановлено, що позивач своєчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 в зв`язку з тим, що дізналася про смерть спадкодавця випадково, оскільки не є її родичкою, за життя останньої вони постійно не спілкувались. 
Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Враховуючи викладене, суд вважає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини такими, що дійсно створили для ОСОБА_1 об`єктивні труднощі для своєчасного оформлення спадкових прав. 
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач не заперечував проти позову, суд визнає причини пропуску ОСОБА_1 строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначає додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання відповідної заяви до нотаріуса. 
Керуючись ст.ст. 1220, 1217, 1218, 1233, 1235, 1255, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до Юріївської об`єднаної територіальної громади в особі Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа  Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора Південного управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом задовольнити. 
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк 2 (два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними.
Встановити, що перебіг додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини починається з дня набрання рішенням суду законної сили.
Відомості про учасників справи: 
- ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
- Юріївська селищна рада Павлоградського району Дніпропетровської області (адреса місцезнаходження: 51300, Дніпропетровська обл., Павлоградський район, с-ще Юріївка, вул. Центральна, 67/1, ЄДРПОУ 41815107);
- Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора Південного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 36, ЄДРПОУ 05383454).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено та підписано 07 серпня 2026 року.

Суддя   І.  О.  Гайдар