Справа № 671/1094/26
23 липня 2026 року
2/671/984/2026
РІШЕННЯ
іменем України
23 липня 2026 року м. Волочиськ
Волочиський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Андрущенка О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П.,
відповідачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиськ цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКСІЛІУМ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
Представник ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ-ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № С16.179.74250 в розмірі 64142,36 грн. та понесених судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між АТ «Ідея Банк» і ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № С16.179.74250 (далі – Договір).
Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі.
16.12.2025 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС» укладено Договір факторингу.
Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість складає 64142,36 грн., з яких: 25597,35 грн. – заборгованість за основною сумою боргу 38545,01 грн. – заборгованість за відсотками.
Представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відзив на позов не подано.
Представник позивача просить справу слухати за його відсутності.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в розмірі 23000 грн. за основною сумою боргу. Вказала, що у 2022 році позивач самовільно збільшив кредитний ліміт на суму 2000 грн, які ж одразу списав в рахунок погашення заборгованості. Тому, визнає лише заборгованість за тілом кредиту в сумі 23000 грн. Щодо відсотків то вважає, що вони нараховані необґрунтовано під час воєнного стану, тому не повинні з неї стягуватися.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
11.10.2017 між АТ «ІДЕЯ БАНК» і  ОСОБА_1 укладено Угоду № С16.179.74250 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (далі – Договір).
Відповідно до умов Договору Банк відкриває клієнту поточний рахунок та надає кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по поточному рахунку, максимальний ліміт у розмірі 200000 грн., ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди становить 7000,00 грн.; процентна ставка становить 48,00% річних.
Умовами Договору передбачено право кредитодавця на власний розсуд встановлювати кредитний ліміт. 
Згідно з наданим розрахунком кредитодавцем встановлено кредитний ліміт відповідачу, заборгованість ОСОБА_1 за Договором складає в сумі 64142,36 грн., з яких: 25597,35 грн. – заборгованість за основною сумою боргу 38545,01 грн. – заборгованість за відсотками.
16.12.2025 між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 1, відповідно до умов якого АТ «ІДЕЯ БАНК» відступило ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 64142,36 грн., з яких: 25597,35 грн. – заборгованість за основною сумою боргу 38545,01 грн. – заборгованість за відсотками.
На підставі доказів, що знаходяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість переходу прав вимоги від АТ «ІДЕЯ БАНК» до ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС».
Як зазначає позивач у позові, кредитор, надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, натомість ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим наявна заборгованість за Договором в розмірі 64142,36 грн.
Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за Договором ОСОБА_1 порушила обумовлені договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з неї суми заборгованості у розмірі 64142,36 грн. ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню.
Доводи відповідачки з приводу необґрунтованого збільшення кредитного ліміту спростовуються умовами Договору, де сторони погодили право кредитодавця змінювати кредитний ліміт. Щодо неправомірності нарахування відсотків за користування кредитними коштами, то такі доводи не відповідають вимогам закону, позаяк відсотки за користування кредитом це плата за користування коштами кредитодавця.
Представник позивача заявив клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.
В обґрунтування клопотання зазначив, що на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі надано такі докази: договір про надання правничої допомоги; докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт – акти наданих послуг.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання обґрунтованим з наступних підстав.
Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До матеріалів заяви представником позивача додано Договір про надання правничої допомоги № 06/01/2026 від 06.01.2026 згідно з яким, адвокат Альховська І.Б. прийняла на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС».
Згідно Акту № 1 наданих послуг від 12.01.2026 сторони погодили суму наданих послуг – 6000 грн., за наступним списком: вивчення документів та підготовка позовної заяви (3 години).
Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. суд зазначає наступне.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04, § 268).
Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.
В той же час, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем не подано ґрунтовних заперечень з приводу не співмірності витрат позивача на правничу допомогу.
Суд не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу.
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКСІЛІУМ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКСІЛІУМ-ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № С16.179.74250 в розмірі 64142 (шістдесят чотири тисячі сто сорок дві) грн. 36 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКСІЛІУМ-ФІНАНС» судовий збір в сумі 2662,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКСІЛІУМ-ФІНАНС» витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:
Позивач: товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКСІЛІУМ-ФІНАНС», код в ЄДРПОУ 43231894, місцезнаходження: 79026, Львівська область, м. Львів, вул. Академіка Лазаренка Є., буд. 4, каб. 4;
Представник позивача: Альховська Ірина Богданівна, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса робочого місця: 79026, Львівська область, м. Львів, вул. Академіка Лазаренка Є., буд. 4, каб. 4;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст складено 24.07.2026.

Суддя