Справа № 544/1746/26
пров. № 2/544/1055/2026
Номер рядка звіту 38

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2026 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючої судді Малицької О. Л.
секретаря судового засідання Ралець О. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Даний позов мотивований тим, що 28.03.2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем укладено договір № 461916-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». 28.03.2025 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 461916-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_2 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4812 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , яка була зазначена позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів. 
В подальшому, 28.03.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 461916-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 25 000.00 грн.
Також, 26.06.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 461916-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 15 000.00 грн.
Таким чином загальна сума наданого кредиту становила 90 000.00 грн.
Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у неї станом на 05.05.2026 утворилася заборгованість за договором № 461916-КС-004 про надання кредиту в розмірі 186 983,38 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути зазначену заборгованість, а також судовий збір. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак позовна заява містить клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій вказала, що визнає позов в частині тіла кредиту, а в іншій частині вимог просила відмовити, оскільки являється дружиною військовослужбовця. Окрім цього, просила розстрочити заборгованість на рік в разі задоволення позову. 
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України). 
Судом встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з другої сторони, 28.03.2025 року уклали договір про надання кредиту № 461916-КС-004 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених договором та правилами надання споживчих кредитів. Розділом 2 договору встановлено строк, на який надається кредит - 24 тижні, стандартна процентна ставка за кредитом в день 1 %, фіксована, комісія за надання кредиту - 10 000,00 грн, термін дії договору до 12.09.2025 року, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 123 660,68 грн. Відповідно до п. 7.5 договору у разі прострочення виконання Позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування Кредитом та/або Комісії та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суми Кредиту у визначені цим Договором терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України. Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування Кредитом та/або суму простроченої Комісії та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суму неповернутого Кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 2 (два) відсотка від неповернутої Позичальником суми Кредиту.
До кредитного договору позивач додав Паспорт споживчого кредиту за кредитним договором № 461916-КС-004, Пропозиція укласти договір (оферта) № 461916-КС-004 про надання кредиту від 28.03.2025 року, Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору № 461916-КС-004 про надання кредиту від 28.03.2025 року. 
В подальшому, 28.03.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 461916-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 25 000,00 грн. Комісія за надання додаткової суми кредиту становила 5 000,00 грн.
Окрім цього, 26.06.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 461916-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 15 000,00 грн. Сторони домовились, що строк кредитування продовжується на 90 днів з дати укладення цієї Додаткової угоди. З урахуванням цього загальний строк кредитування за Договором становить 259 днів. Комісія за надання додаткової суми становила 3 000,00 грн. Строк дії Договору до 11.12.2025 року.
Таким чином загальна сума наданого кредиту становила 90 000,00 грн, а строк дії договору з 28 березня 2025 року по 11 грудня 2025 року.
Документи підписані відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Таким чином, стороною позивача доведено, укладення кредитного договору та додаткових угод між сторонами. 
До матеріалів справи долучено правила надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» затверджені наказом директора ТОВ «БІЗПОЗИКА» від 18.02.2025 року № 2-ОД, візуальна форма послідовності дій клієнта, щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 461916-КС-004 від 28.03.2025 року, а також витяг з анкети клієнта ОСОБА_1 . 
З візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснений сторонами кредитного договору та додаткових угод, щодо їх укладення.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини (ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір № 461916-КС-004 від 28.03.2025 року укладений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора UA-4812, 28.03.2025 10:09:43.
Додаткова угода № 1 до Договору № 461916-КС-004 від 28.03.2025 року укладена шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора UA-5140, 28.03.2025 13:09:28.
Додаткова угода № 2 до Договору № 461916-КС-004 від 28.03.2025 року укладена шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора UA-7922, 26.06.2025 09:15:38.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Договір, укладений у електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного суду у справі № 732/670/19 від 09.09.2020 року, № 404/502/18 від 23.03.2020 року, № 127/33824/19 від 07.10.2020 року.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Так, випискою по рахунку, що відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та належить ОСОБА_1 за період з 28.03.2025 по 11.12.2025 року, підтверджується факт здійснення електронними платежами на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 коштів в загальній сумі 75 000,00 грн відповідно до кредитного договору № 461916-КС-004 від 28.03.2025 року та Додаткової угоди №1.
Окрім цього, Довідкою ТОВ «ПрофітГід» підтверджено здійснення переказу на картку ОСОБА_1 №НОМЕР_3 на суму 15 000,00 грн, платіжна інструкція №fb3c5002-5254-11f0-b90e-000c29d57ed2_1 від 26 червня 2026 року, що також не заперечувалося  ОСОБА_1 . 
Крім того, в матеріалах справи, наявний розрахунок заборгованості за кредитом у гривні, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов`язання, в результаті чого станом на 05.05.2026 утворилася заборгованість в розмірі 186 983,38 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 63 188,10 грн; сума прострочених платежів по процентах - 81 691,88 грн; сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПК - 42 103,00 грн.
У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (положення кодексу, що регулюють договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Докази про належне виконання відповідачем взятих на себе згідно з умовами Договору про надання кредиту № 461916-КС-004 від 28.03.2025 року, зобов`язань, повернення сум позики матеріали справи не містять. 
Перевіряючи правильність нарахування коштів за договором № 461916-КС-004 від 28.03.2025 року, суд виходить з такого. 
Відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Відповідно до наданих ОСОБА_1 документів, а саме: копії Довідки форми 5 №1 від 08 липня 2026 року, копії Військового квитка серії НОМЕР_4 від 05 квітня 2014 року та копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 15 грудня 2017 року, остання з 15 грудня 2017 року являється дружиною військовослужбовця, який з 11 серпня 2025 року був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, який триває дотепер. 
З урахуванням встановлених обставин справи та враховуючи ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», нараховані позивачем проценти починаючи з 11 серпня 2025 року по 11 грудня 2025 року в сумі 79 661,24 грн та нарахована заборгованість по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПК (що по суті являється відповідальністю позичальника за невиконання зобов`язання) в сумі 42 103,00 грн, стягненню не підлягає. 
Окрім цього, що стосується нарахованої заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПК за період з 28 березня 2025 року по 10 серпня 2025 року в сумі 2 896,60 грн, суд зазначає наступне.
Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Даний стан неодноразово продовжено Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».
Враховуючи вищевикладене, нарахована заборгованість по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПК за період з 28 березня 2025 року по 10 серпня 2025 року в сумі 2 896,60 грн, стягненню не підлягає. 
Враховуючи викладене, сплачену ОСОБА_1 заборгованість по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПК за період з 28 березня 2025 року по 10 серпня 2025 року в сумі 2 896,60 грн слід зарахувати на погашення тіла кредиту та процентів 65 218,74 грн (63 188,10 грн + 2 030,64 грн) - 2 896,60 грн = 62 322,14 грн. 
Таким чином сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 62 322,14 грн, а позовна заява підлягає частковому задоволенню.
При цьому, відповідачем було заявлено клопотання про розстрочення виконання рішення, на що суд вказує наступне.
Відповідно до ст. 29-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
У відповідності положення до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Статтею 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 має ряд вагомих причин, що ускладнює виконання рішення суду. Так, вона являється дружиною військовослужбовця, який з 27 червня 2026 року по теперішній час перебуває на лікуванні у зв`язку із пораненням, що отримане під час захисту Батьківщини, що підтверджується копією Довідки госпіталя ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» №1802 від 09 липня 2026 року та копією Довідки ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» від 15 липня 2026 року. 
Суд вважає, що вищевказана обставина істотно ускладнює виконання відповідачем рішення шляхом здійснення одноразового платежу. З одного боку суд враховує, що цей спір виник з вини відповідача, а саме внаслідок непогашення нею заборгованості. З іншого боку суд враховує, що матеріальний стан відповідача не дозволяє їй сплатити всю суму заборгованості одразу.
На думку суду, сам факт звернення відповідача із заявою про розстрочення виконання рішення свідчить про наявність у неї бажання належним чином виконати рішення суду, що в свою чергу свідчить про добросовісність відповідача в аспекті поваги до результату розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення на дванадцять місяців. 
Відтак, суд приходить до переконання, що належить розстрочити виконання рішення суду строком на дванадцять місяців рівними частинами, а саме: ОСОБА_1 зобов`язана щомісячно сплачувати на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» грошові кошти за графіком до: 31.09.2026р. 5 193,51 грн; 31.10.2026р. - 5 193,51 грн; 31.11.2026р. - 5 193,51 грн; 31.12.2026р. - 5 193,51 грн; 31.01.2027р. - 5 193,51 грн; 31.02.2027р. - 5 193,51 грн; 31.03.2027р. - 5 193,51 грн; 31.04.2027р. - 5 193,51 грн; 31.05.2027р. - 5 193,51 грн; 31.06.2027р. - 5 193,51 грн; 31.07.2027р. - 5 193,51 грн; 31.08.2027р. - 5 193,51 грн. 
На переконання суду стягнення грошових коштів щомісячно у вищевказаному розмірі не буде порушувати права АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на своєчасну та у повному обсязі виплату заборгованості за рішенням суду. 
Щодо судових витрат на оплату судового збору, суд зазначає, що позивач надав суду докази сплати ним судового збору в сумі 2 662,40 грн (платіжна інструкція № 8675 від 27.03.2026 року). Оскільки позов задоволено частково, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 887,38 грн з розрахунку: 62 322,14 грн х 2 662,40 грн / 186 983,38 грн = 887,38 грн. 
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 352 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133 м. Київ бул. Лесі Українки, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за Договором про надання кредиту № 461916-КС-004 від 28.03.2025 року, яка становить 62 322 (шістдесят дві тисячі триста двадцять дві) гривні 14 копійок.
Розстрочити виконання цього рішення шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості у загальній сумі 62 322,14 грн за наступним графіком оплати: 31.09.2026р. - 5 193,51 грн; 31.10.2026р. - 5 193,51 грн; 31.11.2026р. - 5 193,51 грн; 31.12.2026р. - 5 193,51 грн; 31.01.2027р. - 5 193,51 грн; 31.02.2027р. - 5 193,51 грн; 31.03.2027р. - 5 193,51 грн; 31.04.2027р. - 5 193,51 грн; 31.05.2027р. - 5 193,51 грн; 31.06.2027р. - 5 193,51 грн; 31.07.2027р. - 5 193,51 грн; 31.08.2027р. - 5 193,51 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133 м. Київ бул. Лесі Українки, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) 887,38 грн судового збору. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місце знаходження: 01133 м. Київ бул. Лесі Українки, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.Л.Малицька