ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 року	справа № 826/17038/18	

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Карп`як О.О., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «ЛОТ,ЛТД» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, -
в с т а н о в и в :
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «ЛОТ,ЛТД» (далі – позивач) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі – відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 05.10.2018:
- форми «Р» № 00012491402, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 57 349,00 грн, у тому числі 45 879,00 грн за основним платежем та 11 470,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;
- форми «Р» № 00012501402, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 30 303,00 грн, у тому числі 24 242,00 грн за основним платежем та 6 061,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;
- форми «В4» № 00012511402, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 18 238,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що всі оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта документальної позапланової виїзної перевірки від 21.09.2018 № 650/26-15-14-02-01-14/16299582 з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП» (код 41053567) за жовтень 2017 року та ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23» (код 41035532) за лютий 2017 року. Стверджує, що висновки контролюючого органу про безтоварність (нереальність) господарських операцій із вказаними контрагентами ґрунтуються виключно на податковій інформації, що міститься в інформаційно-аналітичних базах даних, та на протоколах допиту засновників контрагентів, тоді як фактичне здійснення операцій підтверджується належним чином оформленими первинними документами - договорами, видатковими накладними та актами здачі-приймання робіт (наданих послуг), які містять усі обов`язкові реквізити. Зазначив, що придбані у контрагентів товари (ноутбук, багатофункціональний пристрій, пряжа вовняна) та послуги (з інформаційного наповнення та підтримки сторінок у соціальних мережах, організації прес-офісу, SEO-оптимізації) були використані позивачем у власній господарській діяльності та реалізовані на адресу ТОВ «Компанія «БРЕНДКОМ» (код 38451221), що також підтверджується первинними документами. Наголосив, що чинне законодавство не ставить право платника податків на формування витрат і податкового кредиту в залежність від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, а можливі порушення з боку контрагентів не можуть бути підставою для позбавлення добросовісного платника відповідних прав. З цих підстав просив позов задовольнити.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. 
Ухвалою від 21.03.2025 адміністративну справу прийнято до провадження судді Львівського окружного адміністративного суду Карп`як О.О.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні повністю. В обґрунтування заперечень вказав, що за результатами перевірки встановлено неможливість реального здійснення позивачем господарських операцій із ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП» та ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23». Послався на те, що вказані контрагенти внесені до реєстру суб`єктів фіктивного підприємництва, не звітують до контролюючих органів, не подавали звітність за формою № 1-ДФ, у зв`язку з чим не мали найманих працівників, не мають основних фондів та виробничих потужностей, а тому були позбавлені можливості фактично постачати товари та надавати послуги. Зазначив, що засновники контрагентів - гр. ОСОБА_1 (співзасновник ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23») та гр. ОСОБА_2 (директор і засновник ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП») під час допитів заперечили свою причетність до реєстрації та фінансово-господарської діяльності цих підприємств, а тому первинні документи, підписані від їх імені, не можуть вважатися належними навіть за наявності всіх формальних реквізитів. Наголосив, що аналізом Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено придбання контрагентами товарів і послуг, які в подальшому нібито реалізовані на адресу позивача, а номенклатура придбаних та реалізованих контрагентами товарів не відповідає одна одній, що свідчить про відсутність реального руху активів за ланцюгом постачання. За таких обставин, на думку відповідача, позивач безпідставно сформував витрати та податковий кредит за операціями з вказаними контрагентами.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він підтримав заявлені позовні вимоги. Зазначив, що висновки відповідача про безтоварність операцій ґрунтуються на припущеннях та на податковій інформації з інформаційно-аналітичних баз, яка не має статусу доказу у розумінні процесуального закону; що відсутність у контрагентів достатньої кількості трудових ресурсів і основних засобів сама по собі не спростовує реальності операцій; що протоколи допиту засновників контрагентів за відсутності обвинувальних вироків, які набрали законної сили, не є належними та достатніми доказами фіктивності операцій; а також що позивач як добросовісний платник податків не може нести негативних наслідків за можливі порушення з боку своїх контрагентів. На підтвердження навів висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 та Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у подібних правовідносинах.
Суд дослідив подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та встановив таке.
Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі наказу від 07.09.2018 № 13566 та направлення від 12.09.2018 № 1488/26-15-14-02-01 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НВКФ «ЛОТ,ЛТД» (код ЄДРПОУ 16299582) з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП» (код 41053567) за жовтень 2017 року та ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23» (код 41035532) за лютий 2017 року, за результатами якої складено акт від 21.09.2018 № 650/26-15-14-02-01-14/16299582 (далі - акт перевірки).
За висновками акта перевірки позивачем порушено підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2017 рік на суму 45 879,00 грн, а також пункти 198.1, 198.3 статті 198, пункт 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 24 242,00 грн (за лютий 2017 року - 5 920,00 грн, за жовтень 2017 року - 18 322,00 грн) та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 18 238,00 грн. Порушення обґрунтовано висновком контролюючого органу про нереальність (безтоварність) господарських операцій позивача з ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП» та ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23».
На підставі акта перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 05.10.2018: форми «Р» № 00012491402 (податок на прибуток - 57 349,00 грн, з яких 45 879,00 грн основний платіж та 11 470,00 грн штрафні санкції); форми «Р» № 00012501402 (податок на додану вартість - 30 303,00 грн, з яких 24 242,00 грн основний платіж та 6 061,00 грн штрафні санкції); форми «В4» № 00012511402 (зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 18 238,00 грн).
Предметом дослідження у справі є господарські операції позивача з двома контрагентами - ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23» (код 41035532) за лютий 2017 року та ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП» (код 41053567) за жовтень 2017 року, за наслідками яких позивач сформував витрати і податковий кредит.
Між ТОВ «НВКФ «ЛОТ,ЛТД» (Покупець) та ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу від 12.01.2017 № 120117, за умовами якого Продавець зобов`язався передати у власність Покупця товар, а Покупець - прийняти та оплатити його; перелік товару визначається у відповідних рахунках/фактурах, які є невід`ємною частиною договору; строк дії договору - до 31.12.2017. На виконання цього договору ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23» поставило позивачу товари на загальну суму 79 116,00 грн (у тому числі ПДВ 13 186,00 грн) за видатковими накладними: № РН-0000032 від 08.02.2017 (ноутбук Apple MacBook Air 13" (MJVE2) 2015 та багатофункціональний пристрій - принтер HP LaserJet Pro MFP M127fn на суму 30 576,00 грн, у тому числі ПДВ 5 096,00 грн) та № РН-0000188 від 23.02.2017 (пряжа вовняна 100% у кількості 200 кг на суму 48 540,00 грн, у тому числі ПДВ 8 090,00 грн).
Крім того, між тими самими сторонами укладено договір про надання послуг від 12.01.2017 № 12/01-17, за умовами якого Виконавець (ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23») зобов`язався надавати Замовнику (позивачу) послуги, а підтвердженням їх надання є підписаний сторонами акт приймання-передачі; строк дії договору - до 31.12.2017. На виконання цього договору ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23» надало позивачу послуги на загальну суму 65 832,00 грн (у тому числі ПДВ 10 972,00 грн) за актами здачі-приймання робіт (надання послуг): № ОУ-0000051, № ОУ-0000052, № ОУ-0000053 від 08.02.2017 та № ОУ-0000054, № ОУ-0000055, № ОУ-0000056 від 23.02.2017, а саме - послуги з інформаційного наповнення та підтримки сторінок у соціальній мережі Facebook, послуги з організації прес-офісу на території України та послуги з SEO-оптимізації з метою просування розміщених (опублікованих) статей у пошуковій мережі Google.
Загальна вартість придбаних позивачем у ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23» товарів і послуг склала 144 948,00 грн. Оплату здійснено у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок контрагента у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 31.12.2017 дебіторська і кредиторська заборгованість між сторонами відсутня. У бухгалтерському обліку позивача зазначені операції відображено проведеннями: Д-т 28 - К-т 631 (оприбуткування товарів), Д-т 903 - К-т 631 (собівартість отриманих послуг), Д-т 631 - К-т 311 (перерахування коштів), Д-т 6415 - К-т 631 (ПДВ).
Між ТОВ «НВКФ «ЛОТ,ЛТД» (Замовник) та ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП» (Виконавець) укладено договір про надання послуг від 25.09.2018 № 1/09/2017, за умовами якого Виконавець зобов`язався надавати Замовнику послуги, а підтвердженням їх надання є підписаний сторонами акт приймання-передачі. На виконання цього договору ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП» надало позивачу послуги на загальну суму 109 932,00 грн (у тому числі ПДВ 18 322,00 грн) за актами здачі-приймання робіт (надання послуг): № БГ-0000243 від 13.10.2017 (послуги з організації прес-офісу на території України та наповнення сторінок у соціальній мережі - 20 400,00 грн, у тому числі ПДВ 3 400,00 грн); № БГ-0000253 від 18.10.2017 (послуги з організації прес-офісу за жовтень 2017 року - 28 800,00 грн, у тому числі ПДВ 4 800,00 грн); № БГ-0000252 від 18.10.2017 (послуги з інформаційного наповнення та підтримки сторінок клієнта у соціальній мережі Facebook - 24 696,00 грн, у тому числі ПДВ 4 116,00 грн); № БГ-0000251 від 18.10.2017 (послуги з організації прес-офісу на території України за жовтень 2017 року - 36 036,00 грн, у тому числі ПДВ 6 006,00 грн).
Оплату наданих ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП» послуг здійснено позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок контрагента на загальну суму 109 932,00 грн, у зв`язку з чим станом на 31.12.2017 дебіторська і кредиторська заборгованість між сторонами відсутня. У бухгалтерському обліку позивача зазначені операції відображено проведеннями: Д-т 903 - К-т 631 (собівартість отриманих послуг), Д-т 631 - К-т 311 (перерахування коштів), Д-т 6415 - К-т 631 (ПДВ 18 322,00 грн).
З матеріалів справи слідує, що придбані у ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23» та ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП» товари використано, а результати наданих послуг реалізовано позивачем у власній господарській діяльності. Зокрема, послуги, оформлені актами здачі-приймання робіт (надання послуг), у подальшому були реалізовані позивачем на адресу ТОВ «Компанія «БРЕНДКОМ» (код 38451221) на підставі договору та відповідних актів здачі-приймання робіт (надання послуг), підписаних між позивачем і зазначеним замовником, що підтверджується наявними у справі первинними документами. 
Наявність усіх зазначених первинних документів (договорів, видаткових накладних, актів здачі-приймання робіт (надання послуг)), факт безготівкової оплати придбаних товарів і послуг, а також відображення операцій у бухгалтерському та податковому обліку позивача відповідачем по суті не спростовані; висновок про нереальність операцій ґрунтується виключно на податковій інформації щодо контрагентів та на протоколах допиту їх засновників.
Не погоджуючись із висновками контролюючого органу та прийнятими на їх підставі податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Вказані обставини підтверджені наявними у справі доказами. Спір між сторонами виник щодо правової оцінки реальності господарських операцій позивача з ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП» та ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23» та, як наслідок, правомірності формування позивачем витрат і податкового кредиту за цими операціями.
При вирішенні спору по суті суд керується таким.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг. Пунктом 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
За правилами пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначає Закон України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).
Згідно зі статтею 1 Закону № 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. За визначенням цієї ж статті господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Частинами першою, другою статті 9 Закону № 996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати визначені цією нормою обов`язкові реквізити, зокрема: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
З аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення у платника податків права на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником договорах, і мають підтверджуватися належним чином оформленими первинними документами. При цьому наявність або відсутність окремих документів, а так само окремі недоліки в їх оформленні не є безумовною підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків мали місце.
Застосовуючи наведене правове регулювання до встановлених у справі обставин, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що реальність господарських операцій позивача з ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23» та ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП» підтверджується сукупністю належним чином оформлених первинних документів - договорами, видатковими накладними та актами здачі-приймання робіт (надання послуг), які містять усі обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону № 996-XIV, та не позбавлені юридичної сили. Придбані товари та послуги пов`язані з господарською діяльністю позивача та використані ним у такій діяльності, зокрема шляхом реалізації відповідних результатів на адресу ТОВ «Компанія «БРЕНДКОМ», що підтверджується наявними у справі первинними документами. Розрахунки за операціями проведено у безготівковій формі, операції відображено у бухгалтерському та податковому обліку позивача. Доказів того, що первинні документи містять недостовірні відомості або що позивач не поніс реальних витрат у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), відповідачем не надано.
Суд відхиляє доводи відповідача про нереальність спірних операцій з тих підстав, що контрагенти позивача внесені до реєстру суб`єктів фіктивного підприємництва, не звітують до контролюючих органів, не мають достатньої кількості трудових ресурсів, основних фондів та виробничих потужностей. Така податкова інформація, отримана контролюючим органом з інформаційно-аналітичних баз даних, носить виключно інформативний характер, не ґрунтується на безпосередньому дослідженні первинних документів та сама по собі, за відсутності інших об`єктивних і підтверджених даних, не спростовує реальності господарських операцій та не може бути самостійною підставою для висновку про їх безтоварність. Крім того, чинне податкове законодавство не ставить право платника податків на формування витрат і податкового кредиту в залежність від наявності у його контрагентів матеріально-технічних та трудових ресурсів, зважаючи на те, що виконання відповідних робіт (послуг) могло здійснюватися із залученням третіх осіб, а придбання товарів - у інших суб`єктів господарювання.
Щодо посилань відповідача на протоколи допиту засновника ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23» гр. ОСОБА_1 та директора і засновника ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП» гр. ОСОБА_2 , які заперечили свою причетність до діяльності зазначених підприємств, суд зазначає таке. Сам по собі факт наявності таких пояснень (протоколів допиту), одержаних у межах кримінальних проваджень, не є беззаперечним доказом фіктивності господарських операцій. Відомості, отримані в ході досудового розслідування, є не доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом. Відповідачем не надано жодного обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, яким було б встановлено фіктивність контрагентів позивача або безтоварність спірних операцій. За таких обставин зазначені пояснення не можуть слугувати належним та достатнім доказом на підтвердження висновків акта перевірки.
Суд також відхиляє доводи відповідача про невідповідність номенклатури придбаних і реалізованих контрагентами товарів та про відсутність за даними Єдиного реєстру податкових накладних придбання контрагентами товарів (послуг), у подальшому реалізованих позивачу. Можливе порушення контрагентами позивача у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення саме позивачем вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту. Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на формування витрат і податкового кредиту.
Суд виходить із принципу індивідуальної (персональної) відповідальності платника податків, закріпленого у частині другій статті 61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні відносини у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними. Таких фактів у цій справі відповідачем не доведено та судом не встановлено.
Наведене узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні у справі «Інтерсплав проти України», згідно з якою платник податків не може відповідати за зловживання свого контрагента за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що такий платник був безпосередньо залучений до таких зловживань.
Аналогічних правових висновків у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19, у якій зазначено, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій; що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків мали місце; та що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості.
Наведені висновки застосовні до спірних правовідносин, оскільки реальність господарських операцій позивача з ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23» та ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП» підтверджена належними первинними документами у їх сукупності, а відповідач, усупереч вимогам процесуального закону, не довів обставин, які б свідчили про безтоварність операцій, недостовірність первинних документів чи недобросовісність позивача.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Такого обов`язку відповідач у цій справі не виконав.
З наведених підстав суд доходить висновку про те, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства при формуванні витрат і податкового кредиту за операціями з ТОВ «ТРЕЙД ЮНІВЕРС23» та ТОВ «БАТІАЛЬ ГРУП» є необґрунтованими, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення від 05.10.2018 форми «Р» № 00012491402, форми «Р» № 00012501402 та форми «В4» № 00012511402 - протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Інші доводи та аргументи учасників справи, не наведені у мотивувальній частині цього рішення, не спростовують зроблених судом висновків.
Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір, що підтверджується наявними у справі платіжними документами. З огляду на задоволення позову, сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 05.10.2018 форми «Р» № 00012491402 про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «ЛОТ,ЛТД» суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 57349,00 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 05.10.2018 форми «Р» № 00012501402 про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «ЛОТ,ЛТД» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 30303,00 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 05.10.2018 форми «В4» № 00012511402 про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «ЛОТ,ЛТД» розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 18238,00 грн.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «ЛОТ,ЛТД» (код ЄДРПОУ 16299582) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ 44116011) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Карп`як Оксана Орестівна