Окнянський районний суд Одеської області 

Справа № 506/486/26
Провадження № 2/506/375/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

14.07.2026 року селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Чеботаренко О.Л.
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВИЙ КОЛЕКТОР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 16020 грн.,

В С Т А Н О В И В:

03.06.2026 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом через систему «Електронний суд».
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 06.10.2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №06.10.2018-010000542 в електронному вигляді, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною договору. На підставі ст.601 ЦК України, позичальник просить зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 9000 грн за кредитним договором №06.10.2018-010000542 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9000 грн за кредитним договором №22.09.2018-010000642 від 22.09.2018 р. Кредитор погоджується на вказане зарахування рівних зустрічних однорідних вимог шляхом припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Зобов`язання кредитора з видачі кредиту за кредитним договором №06.10.2018-010000542 від 06.10.2018 року та зобов`язання позичальника з повернення суми кредиту за кредитним договором №22.09.2018-010000642 від 22.09.2018 року вважаються виконаними в момент припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Дана заява є частиною кредитного договору №06.10.2018-010000542 від 06.10.2018 року. 
Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 9000 грн, строком на 14 календарних днів. В свою чергу позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, що підтверджується карткою Субконто, у зв`язку з чим станом на 02.06.2026 року утворилася заборгованість у розмірі 16020 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту – 9000 грн, прострочена заборгованість за відсотками – 2520 грн та прострочена заборгованість за штрафом – 4500 грн.
13.09.2023 року між ТОВ «Споживчий Центр» (Клієнт) та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (Фактор) було укладено Договір факторингу №130923-9, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п.3.2 цього Договору, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. З дати відступлення права вимоги, Клієнт перестає бути стороною за кредитним договором, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за кредитним договором та набуває всіх прав за ним.
Згідно Додатку №2 до вказаного Договору факторингу (Перелік прав вимог, Реєстр) від 13.09.2023 року, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №06.10.2018-010000542 га загальну суму 16020 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 9000 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 2520 грн, заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) – 4500 грн.
Вважаючи свої права порушеними, представник позивача просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн та витрати на відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу в сумі 165 грн.
Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 17.06.2026 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила проводити розгляд справи без участі представника позивача, на задоволенні позову наполягає, згодна на заочний розгляд справи /а.с.2-6/. 
Відповідачу направлялася судова повістка про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.36/.
При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 
Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення.
Тому справа розглянута у відсутність сторін, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч.1 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Частина 5 ст.263 ЦПК України передбачає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому суд зазначає, що ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доказування та надання доказів, а саме, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
06.10.2018 року ОСОБА_1 підписав Заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (Оферти), з якою Позичальник ознайомився 06.10.2018 р., Кредитор – ТОВ «Споживчий центр», Позичальник – ОСОБА_1 . В зазначеній Заявці вказано, що відповідно до умов кредитного договору №06.10.2018-010000542 від 06.10.2018 року Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: сума кредиту – 9000 грн, строк користування кредитом – 14 календарних днів з дати отримання; проценти – 2520 грн, що становить 28% в процентному значенні. Графік платежів: сума кредиту та проценти за користування кредитом сплачуються до 20.10.2018 року включно. Усі терміни, не визначені цією Заявкою, мають значення, надане у пропозиції про укладення кредитного договору (оферті) /а.с.10, 16/. 
Підписавши Заявку, відповідач підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є Заявка до кредитного договору №06.10.2018-010000542 від 06.10.2018 року, з якими попередньо уважно ознайомився. Акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних Заявці та Оферті.
Крім того, 06.10.2018 року ОСОБА_1 підписав Заяву позичальника про перекредитування/зарахування, згідно з якою, на підставі ст.601 ЦК України, позичальник просить зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 9000 грн за кредитним договором №06.10.2018-010000542 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9000 грн за кредитним договором №22.09.2018-010000642 від 22.09.2018 р. Кредитор погоджується на вказане зарахування рівних зустрічних однорідних вимог шляхом припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Зобов`язання кредитора з видачі кредиту за кредитним договором №06.10.2018-010000542 від 06.10.2018 року та зобов`язання позичальника з повернення суми кредиту за кредитним договором №22.09.2018-010000642 від 22.09.2018 року вважаються виконаними в момент припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Дана заява є частиною кредитного договору №06.10.2018-010000542 від 06.10.2018 року /а.с.16/. 
Вказані Заявку та Заяві про перекредитування/зарахування підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, 06.10.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» було укладено кредитний договір №06.10.2018-010000542 про надання кредиту в сумі 9000 грн, строком на 14 календарних днів, тобто до 20.10.2018 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в сумі 2520 грн. Вказаний договір укладений в електронній формі та складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (Оферта) та Заявки, яка містить у собі прийняття відповідачем пропозиції (акцепт), а також Заяви позичальника про перекредитування/зарахування.
Згідно з п.1.1 Пропозиції про укладення кредитного договору (Оферта), за цим договором Кредитор зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти.
Відповідно до п.4.1 Оферти, Позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування кредитом, шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора.
П.7.1 Оферти передбачено, що у разі несплати Кредиту та/або процентів у строки, встановлені Договором, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів до Позичальника може бути застосований штраф згідно п.5.4 кредитного договору.
Згідно з п.5.4 Оферти, у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором, Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом.
Так, відповідно до ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, яка діяла станом на день укладення кредитного договору), споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Як вбачається з картки Субконто, складеної ТОВ «Споживчий центр» за період з 06.10.2018 року до 23.12.2025 року, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором та не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості /а.с.19/.
Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
13.09.2023 року між ТОВ «Споживчий Центр» (Клієнт) та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (Фактор) було укладено Договір факторингу №130923-9, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п.3.2 цього Договору, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. З дати відступлення права вимоги, Клієнт перестає бути стороною за кредитним договором, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за кредитним договором та набуває всіх прав за ним /а.с.20-22/.
За вказаним договором факторингу, до позивача перейшло право вимоги ТОВ «Споживчий центр» до відповідача за кредитним договором №06.10.2018-010000542 від 06.10.2018 року. Зазначене підтверджується договором факторингу, Актом приймання-передачі переліку №1 до договору факторингу, платіжною інструкцією про сплату ціни за відступлення права вимоги та Витягом з Переліку №1 (Реєстру прав вимог) від 13.09.2023 року /а.с.17, 20-21, 22, 23-24/.
Згідно Додатку №2 до вказаного Договору факторингу (Перелік прав вимог, Реєстр) від 13.09.2023 року, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №06.10.2018-010000542 на загальну суму 16020 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 9000 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 2520 грн, заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) – 4500 грн /а.с.23-24/.
Як вбачається з Довідки про розмір простроченої заборгованості, складеної позивачем, станом на 04.03.2026 року заборгованість відповідачем не погашена та її розмір складає 16020 грн /а.с.18/.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до умов кредитного договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором.
При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. 
Таким чином, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором в строки, передбачені договором, суд дійшов висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову – на відповідача.
Так як позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн.
Крім того, позивачем понесено витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, а саме витрати на надсилання відповідачу позовної заяви з додатками у паперовій формі листом з описом вкладення на виконання вимог абз.2 ч.1 ст.177 ЦПК України, розмір яких складає 165 грн.
Так як позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в сумі 165 грн.
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВИЙ КОЛЕКТОР" (адреса місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул.Алмазова Генерала, буд.13, офіс 601, код ЄДРПОУ 43170298) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості в сумі 16020 грн задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВИЙ КОЛЕКТОР" заборгованість за кредитним договором №06.10.2018-010000542 від 06.10.2018 року в сумі 16020 грн (з них: заборгованість за тілом кредиту – 9000 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 2520 грн, заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) – 4500 грн).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВИЙ КОЛЕКТОР" судові витрати в сумі 2827,40 грн (з них: судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн, судові витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в сумі 165 грн).
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне судове рішення складено 20.07.2026 року.

Суддя	О. Л. Чеботаренко