Справа № 420/34789/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)

20 липня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання про ухвалення додаткового рішення по справі №420/34789/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

У жовтні 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому позивач просив суд:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення нарахування і виплати пенсії ОСОБА_1 з 09.08.2025.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 з 09.08.2025.
29.06.2026 по даній справі Одеський окружний адміністративний суд ухвалив рішення, яким задовольнив позов ОСОБА_1 . Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення нарахування і виплати пенсії ОСОБА_1 з 09.08.2025. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 з 09.08.2025.
Щодо питання розподілу судових витрат, в мотивувальній частині указаного вище рішення суду було вказано: «Оскільки на момент звернення до суді із цим позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, судові витрати не розподіляються».
Водночас, як встановлено з матеріалів справи, позивач не є особою, яка в силу вимог ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання цього позову. Крім того, як вже зазначено вище, позивач сплатив за подання цього позову при зверненні до суду судовий збір у відповідному розмірі.
За вказаного, ухвалою суду від 20.07.2026 суд вирішив виправити описку в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 29.06.2026 по справі №420/34789/25 шляхом виключення з мотивувальної частини рішення останнього абзацу такого змісту: «Оскільки на момент звернення до суді із цим позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, судові витрати не розподіляються».
За вказаного, станом на теперішній час залишається невирішеним питання про судові витрати.
Частина 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З огляду на те, що судове рішення було ухвалено у порядку письмового провадження суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового судового рішення теж у порядку письмового провадження.
Частинами 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
У відповідності до приписів пп.1 п.3 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлена ставка судового збору у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2025 року на рівні 3028,00 грн.
Крім того, у відповідності до ч.3 ст.4 ЗУ Про судовий збір, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З огляду на вказане, ставка судового збору за подання цього позову становить 968,96 грн (3028,00*0,4 *0,8).
Судом установлено, що відповідно до платіжної інструкції №7MK3-9A3A-486T-B453 від 14.10.2025 при зверненні до суду із цим позовом, позивач відповідно до вимог ч.3 ст. 161 КАС України, сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн, відповідно до установлених ЗУ «Про судовий збір» ставок, з урахуванням понижуючого коефіцієнту, передбаченого ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у зв`язку із тим, що позов подано через підсистему ЄСІТС «Електронний Суд» в електронному вигляді.
Однак, як вже було зазначено вище, у зв`язку із допущенням описки у рішенні суду, яка виразилась у зазначенні про те, що позивач звільнений від сплати судового збору, при ухваленні рішення від 29.06.2026 не було вирішено питання судових витрат позивача.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 КАС України.
За приписами ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, враховуючи те, що судом позов ОСОБА_1 згідно рішення суду від 29.06.2026 було задоволено і питання про судові витрати не було вирішено у рішенні, відповідно наявні підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 968,96 грн.
Керуючись статтями 132, 134, 139, 243, 252 КАС, суд

вирішив:

Ухвалити у даній справі додаткове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, адреса: вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65012) 968,96 грн. сплаченого судового збору.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА