Справа № 355/75/26 
Провадження № 2/355/501/26

ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Троценко Т.А.
за участю секретаря судових засідань Ліберацької Ю.В.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 08 травня 2024 року уклало з відповідачем кредитний договір (оферти) № 08.05.2024-100002060, за яким ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 8 000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 98 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,5 % за кожний день користування, комісію у розмірі 800 гривень 00 копійок та 80 гривень 00 копійок неустойки за кожен день невиконання / неналежного виконання кожного окремого зобов`язання не залежно від суми невиконаного зобов`язання.
ТОВ «Споживчий центр» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 8 000 гривень.    Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 011 гривень 46 коп., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 8 000 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 10 080 гривень 00 копійок, комісії у розмірі 11 гривень 46 коп. та неустойки у розмірі 3 920 гривень. 
Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість, тому ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 011 гривень 46 копійок.

Ухвалою судді від 12 лютого 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом та повідомленням сторін, роз`яснено права та обов`язки, встановлено строки для виконання процесуальних дій.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. В п.3 резолютивної частини пред`явленого позову (а.с.10) міститься вимога про розгляд справи в його відсутності, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суд не повідомив, відзиву, заяв чи клопотань про розгляд справиза його відсутність до суду не надходило.
На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач.

Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08 травня 2024 року ТОВ «Споживчий центр» уклало з ОСОБА_1 кредитний договір № 08.05.2024-100002060, за яким ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати ОСОБА_1  кредит у розмірі 8 000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 98 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,5 % за кожний день користування, комісію у розмірі 800 гривень 00 копійок та 80 гривень 00 копійок неустойки за кожен день невиконання / неналежного виконання кожного окремого зобов`язання не залежно від суми невиконаного зобов`язання (а.с.17-18).
ТОВ «Споживчий центр» виконало своє грошове зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 8 000 гривень. Вказана обставина підтверджується довідкою іPay.ua (а.с.16).
Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.
Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. У такий спосіб сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Встановлено, що кредитний договір № 08.05.2024-100002060 від 08 травня 2024 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс-повідомленні на номер, вказаний позичальником як фінансовий - 0662694714.
Вказана обставина підтверджується Інформацією з центрального вузла Системи BankID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача ОСОБА_1 (а. с.26).
У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Споживчий центр» в електронній формі.
22. 05. 2024 року відповідач здійснив часткову сплату заборгованості в розмірі 2548,54 грн., проте в подальшому від погашення боргу ухилився, тому у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 22 011 гривень 46 коп., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 8 000 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 10 080 гривень 00 копійок, комісії у розмірі 11 гривень 46 коп. та неустойки у розмірі 3 920 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 06. 01. 2026 року (а.с.19-25).
З огляду на це суд вважає, що позовні вимоги підлягають задволенню у повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжної інструкції № НА00002795 від 16 січня 2026 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Споживчий центр» сплатило судовий збір у розмірі 2 662 гривень 40 копійок. 
Пред`явлений позов задоволений, з огляду на це з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2 662 гривень 40 копійок.

Керуючись п.5 ч.1 ст.3, ч.3, ч.6 ст.11, ч.12 ст.11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.526, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, ч.1 та ч.2 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133-А, код ЄДРПОУ 37356833) заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 011 (двадцять дві тисячі одинадцять) гривень 46 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133-А, код ЄДРПОУ 37356833) витрати на оплату судового збору у розмірі 2 662 гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Баришівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Баришівського
районного суду       Т. А. Троценко