Яготинський районний суд Київської області

Cправа №: 382/2178/26
3/382/787/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 року Суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:
До Яготинського районного суду Київської області від Національної поліції України Департаменту внутрішньої безпеки Київського обласного управління надійшов протокол про адміністративні правопорушення, складений 26.08.2026 року про ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №5441 від 26.08.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи з 05.01.2021 року по 03.03.2023 року посаду старшого державного інспектора Яготинської державної податкової інспекції належить до категорії «В» державної служби, являючись суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов?язаних з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» державних службовців віднесено до суб`єктів на яких поширюється вія вказаного закону.
Вказане правопорушення вчинено при наступних обставинах: Наказом ГУ ДПС у Київській області №42-о від 31.12.2020 «Про призначення працівників» ОСОБА_1 було призначено на посаду старшого державного інспектора Яготинської державної податкової інспекції з 05.01.2021 року та підтверджено 6 ранг державного службовця.
Згідно посадової інструкції посада старшого державного інспектора Яготинської державної податкової інспекції належить до категорії «В» державної служби.
Отже, ОСОБА_1 будучи старшим державним інспектором Яготинської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Київській області, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону є суб?єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов?язаних з корупцією, та суб?єктом декларування відповідно до ст. З Закону 
Абз.2 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"" пункту 2 частини першої статті 3, зобов?язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов?язкові для виконання нормативно-правові акти.
Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено.
Відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 1 Закону N?1700-VII суб?єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"'" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Наказом Національного агентства «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 08.11.2023 N? 252/23 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 листопада 2023 р. за N 1965/41021) затверджено форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Цей Порядок визначає процедуру заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - декларація) (далі - Закон). Декларація заповнюється та подається особисто суб?єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі. Декларація подається незалежно від того, перебуває суб?єкт декларування в Україні чи за її межами.
Суб?єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог:
1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період 3 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. 
Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.
Суб`єкт декларування, поновлений на роботі за рішенням суду після завершення періоду декларування, до 01 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося поновлення, подає щорічну декларацію за рік, у якому відбулось поновлення. Якщо така особа поновлена на роботі до завершення періоду декларування, щорічна декларація подається за минулий рік. Щорічна декларація за час вимушеного прогулу не подається.
Якщо особа, яка припинила здійснення діяльності, до завершення визначеного Законом строку подання щорічної декларації знов починає здійснення діяльності, вона подає щорічну декларацію як особа, яка продовжує здійснювати діяльність. Щорічна декларація (після звільнення) у такому випадку не подається;
2) декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.
Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб?єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.
Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.
Декларація при звільненні не подається у таких випадках: 
- особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді;
- особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 календарних днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.
Втрата статусу суб?єкта декларування у зв?язку із внесенням змін до закону або статусу юридичної особи публічного права не вважається припиненням діяльності та не зобов?язує особу подавати декларацію будь-якого виду;
3) декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Декларація кандидата на посаду подається до призначення або обрання особи на відповідну посаду, якщо інше не передбачено законом.
Якщо особа подала щорічну декларацію за минулий рік, декларація кандидата на посаду за цей період не подається.
3. Суб?єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки.
4.Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб?єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації.
Перед підписанням декларації суб?єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки.
5.Суб?єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.
6. Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб?єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб?єкта декларування.
7. Суб?єкт декларування має право за власною ініціативою подати виправлену декларацію, але не більше трьох разів упродовж семи днів після дня подання первинної декларації, шляхом створення та подання виправленої декларації до Реєстру.
З 1 січня до 31 березня 2024 року включно суб?єкти декларування (крім тих, які мають право на відтермінування) повинні подати щорічні декларації за 2023 звітний період.
Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:|\public.nazk.gov.ua), встановлено, що ОСОБА_1 подала декларацію після звільнення за типом «щорічна» за 2023 рік, лише 20.10.2025 о 19 год. 03 хв.
Також, згідно послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2024 по 21.10.2025, встановлено, що дії направлені на подання декларації було розпочато 20.10.2025,
Згідно документів, наданих ГУ ДПС у Київській області, встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлена з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», а також щодо видів та строків подання декларацій, що підтверджує її підпис. 
Перевіркою не встановлено поважних причин несвоєчасного подання декларації.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 , припинивши повноваження старшого державного інспектора Яготинської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Київській області, будучи згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб?єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб?єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а саме - 20.10.2025 о 19 год. 03 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, є 20.10.2025 року, тобто день несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.
Суб?єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, може бути виключно особа, на яку у зв?язку з її посадою, поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції».
Місцем вчинення правопорушення ОСОБА_1 є місце подання декларації за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що їй не повідомили про заповнення даної декларації на роботі, вона це не перевіряла та була зайнята клопотами пов`язаними з новонародженою дитиною.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявна подія та склад адміністративних правопорушень пов`язаних з корупцією, та просив призначити стягнення у вигляді штрафу на користь держави в межах санкції статті 172-6 КУпАП.
Заслухавши думки учасників процесу суд дійшов до наступного висновку.
Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 1 ст.172-6 КУпАП, передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеному адміністративному правопорушенні підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення №5441 від 26.08.2026 року щодо ОСОБА_1 вчинення адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.; 
- копія листа Національне агенство з питань запобігання корупції з питань запобігання корупції управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларації та матеріали на 43 арк.
Виходячи із диспозиції частини 1 статті 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом правопорушення, який усвідомлював, що його бездіяльність, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є порушенням Закону (є протиправною), тягне за собою адміністративну відповідальність, і бажав так чинити, або свідомо допускав, що така бездіяльність призведе до порушення Закону, хоча не бажав його порушувати.
Об`єктивна сторона статті 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення вимог щодо вимог фінансового контролю.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується умисною формою вини, тобто воно може бути вчинене тільки з прямим чи непрямим умислом.
Для визнання такого правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків. Воно вважається умисним за умови усвідомлення особою протиправного характеру своєї дії чи бездіяльності. Таке усвідомлення презюмується, адже суб`єкт декларування, допущений у встановленому законом порядку до виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подавав раніше декларацію, був попереджений і ознайомлений з необхідністю дотримання законодавчих вимог щодо фінансового контролю тощо.
Отже в судовому засіданні, не встановлено підстав для закриття провадження у даній справі.
Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.
При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини в скоєнні правопорушення, відношення до скоєного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, але в межах мінімального розміру, передбаченого санкцією частини 1 статті 172-6 КУпАП.
Також, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 172-6 ч.1, 283-284 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6, та піддати стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень (вісімсот п`ятдесят) гривень (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/Яготинська міс./21081100, код ЄДРПОУ - 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UА 678999980313010106000010860, код класифікації бюджету 21081100).
Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).
Стягувачем за цією постановою є державний орган Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України. 
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ- 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA 908999980313111256000026001, код класифікації бюджету 22030106). Стягувачем є Державна судова адміністрація України.
Стягувачем є Державна судова адміністрація України.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку оскарження постанови вона набирає законної сили з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження у випадку залишення її без змін.
Повний текст постанови буде складено 15 вересня 2026 року.
Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Суддя Кисіль О. А.