Справа № 953/5414/26
н/п 2-о/953/96/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 липня 2026 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Демченко С.В.,
за участю:
заявниці - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - Тюльпа Я.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

у с т а н о в и в:

29 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та перебування на його утриманні.
В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що з 10 серпня 1975 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , з яким проживала у шлюбі по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . У продовж усього часу подружнього життя вони спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас ОСОБА_2 був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 , що не відповідало його фактичному місцю проживання. У зв`язку з цим заявниця просить встановити юридичний факт спільного проживання подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 станом на день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Необхідність встановлення зазначеного юридичного факту зумовлена реалізацією заявниці права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 травня 2026 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами окремого провадження. Справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні просила суд задовольнити заяву.
Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином.
Суд, вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази та показання свідків, дійшов до такого висновку.
Суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований 10 серпня 1975 року Дзержинським палацом одруження м. Харкова за актовим записом № 1711, під час укладання шлюбу заявниця змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .
З долученої до матеріалів справи копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 18 березня 1999 року Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що місцем її реєстрації є: АДРЕСА_1 .
Як убачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 18 березня 2026 року Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З долученої до матеріалів справи копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на обліку як пенсіонер та отримував пенсію за віком.
Згідно з копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 13 жовтня 2003 року, ОСОБА_1 є пенсіонеркою та отримує пенсію за вислугу років.
Як убачається зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат та соціальних послуг № 963270199343 від 02 квітня 2026 року, ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за її заявою від 25 березня 2026 року. Підставою для відмови зазначено те, що відповідно до даних паспорта та матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як її чоловік - ОСОБА_2 , згідно з матеріалами його електронної пенсійної справи, на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
За змістом п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
За правилами ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, як це унормовано положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України.
Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
За змістом ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст. 27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.
Згідно з ч. 1 ст. 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Таким чином, відповідно до положень Сімейного кодексу України статус подружжя виникає внаслідок укладення шлюбу, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Наявність такого статусу має юридичне значення при вирішенні питання щодо права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1975 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, долученою до матеріалів справи.
У силу вимог ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Непрацездатними членами сім`ї вважаються батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Положеннями пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року за N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Судом установлено та підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1975 року, фактично спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 , по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Наявність різних адрес реєстрації місця проживання подружжя не спростовує факту їх фактичного спільного проживання, оскільки досліджені судом докази підтверджують, що подружжя вело спільний побут та підтримувало сімейні відносини за зазначеною вище адресою.
Отже, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заявницею доведено факт її спільного проживання з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановлення зазначеного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації її права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З огляду на те, що інший порядок підтвердження такого факту законодавством не передбачений, а встановлення цього факту не пов`язане з вирішенням спору про право, суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Суд звертає увагу, що заявницею також заявлено вимогу про встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка. Разом із тим, ураховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1975 року, а заявниця є дружиною померлого, встановлення окремого факту перебування на утриманні не є необхідним для підтвердження її статусу члена сім`ї померлого.
У даній справі юридичне значення має підтвердження факту спільного проживання подружжя за однією адресою на день смерті ОСОБА_2 , оскільки саме відсутність такого підтвердження стала підставою для відмови органу Пенсійного фонду України у переведенні заявниці на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та встановлення факту спільного проживання подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст.ст. 180-183, 192 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 268, 272, 354-355, 430 ЦПК України, суд
в и р і ш и в :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Установити факт спільного проживання подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявник - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, код ЄДРПОУ 14099344, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 
Повний текст рішення складений 27 липня 2026 року.

Суддя С. В. Демченко